191 Si. Castor. 
vand, Volandsvand og Niksjaavand. Fndelig er nye Hytter 
byggede ved Lønnehjem og ved Ubergsvand. 
Et Vandre-Individ er skudt (i Saltvand) paa Søndeledfjord 
udenfor Risør lide Mai 1905. 
1. Mid-Elven. I dette Vasdrag, som i umindelige Tider 
har været Bæver-Distrikt, er de talrigste Bæver-Samfund i vor 
Tid bosatte. 
Bæveren forekommer i Nidelven næsten lige fra dens Ud- 
spring i Grændsetrakterne omkring Vraavand indtil dens Udløb 
ved Arendal. Dog er den ikke overalt fast bosat eller jevnt 
udbredt over hele denne lange Strækning, men hovedsagelig 
indskrænket til enkelte Dele af Vasdraget, der er adskilte ved 
større eller mindre Partier af Elv eller Indsø, hvor den ikke 
(for Tiden) synes at have fast Tilhold. Overalt er den noget 
vekslende i sin Optræden; jevnlig kan de saaledes forlade en 
Trakt, som de længe har beboet, og pludselig dukke op og 
indrette Boliger paa Steder, hvor de tidligere ikke fandtes, 
eller hvorfra de længe har været forsvundne. 
Dalføret er næsten overalt beklædt med Skov, for den 
væsentligste Del af Furu. Elvens Bredder er dog tildels be- 
voksede med Løvtræer, især Asp, Birk eller Ex; Løvskoven er 
dog ved Bæverens ihærdige Arbeide i Aarhundreder bleven 
stærkt medtagen. 
a) Sydligst har den i Nidelven været bosat ved Arendal 
nedenfor Vrængen (siden 1899). Et omstreifende Par forsøgte 
at bygge Hytte ved Gjerestadvand paa Tromøen i 1900, men 
de forsvandt herfra i 1901, efterat et Expl. var fundet dødt 
den 10de Mai s. Å. 
For Tiden findes paa Ramsø 2? Huse, det ene omtr. 500 
Meter fra Elvemundingen; paa denne Ø, som har skovklædte 
Heier, har den nedskaaret Løvskov og undergravet Agerlandet. 
I Elvens vestlige Løb findes en Hytte i Natvigstrømmen 
paa Gjeruldsøen, hvor Vandet er saa brakt, at Manæterne 
(durelia) ofte driver forbi og fæster sig i Hytten. Den viser 
sig fremdeles ofte ved Aspholmen, hvor Vandet er helt salt, 
og er endog seet helt ude paa Jerkholmen, omtr. 1"/> Kilom. 
fra Elvemundingen; begge Øer er uden Skov (Dannevig 1909). 
