197 - SL. Castor. 
Endnu i Midten af 1700-Aarene var Bæveren udbredt i 
de fleste af Landets Skovegne fra Smaalenene op til Varanger- 
fjorden. De fleste af disse Tiders Kolonier var dog fordelte 
over 4 større Hoveddistrikter (der dog ikke var skarpt adskilte), 
nemlig: 
1. Skovtrakterne søndenfor Dovre. 
2. Dalførerne i Christiansand Stift og Telemarken. 
39. De indre Dele af Trondhjems-Amterne og Nordland. 
4. Det sydlige Finmarken. 
Et stort Antal (henimod 150) endnu existerende Stedsnavne 
i Landets forskjellige Dele, de fleste begyndende med Bjor-, 
Bjør, Bjur- eller Bæver-, minder om deres tidligere stærke Ud- 
- bredelse. Flere af disse Navne tilhører dog Distrikter, hvorom 
iøvrigt enhver historisk Oplysning om Bæverens Optræden mang- 
ler (saaledes fra flere Distrikter omkring det indre af Christiania- 
fjorden, fra Smaalenene, Valdersdalen, og fra hele Vestlandet 
fra Stavanger op til Trondhjem). 
Allerede i 1600- og 1700-Aarene var dens Mængde begyndt 
at aftage, og i Begyndelsen af 1800-Aarene var de allerede 
helt forsvundne fra flere af Dalførerne søndenfor Dovre og 
fra den største Del af Christiania Stift. 
I Nordland og Finmarken holdt de sidste sig til omkring 
1850—60, og Bæveren blev derefter indskrænket til det Areal af 
Landets sydvestlige Kystegne (væsentlig i Christiansand Stift), 
som den endnu bebor, og hvor den idethele ikke synes for 
Tiden at aftage. 
Disse tidligere Bæver-Distrikter, der alle, med Undtagelse 
af det ovennævnte No. 2, efterhaanden blev forladte i 1700- og 
1800-Aarene, er væsentlig følgende. 
1. Skovtrakterne søndenfor Dovre. 
Romerike. Medens der, som ovenfor nævnt, ingen sikker 
Meddelelse findes om deres Optræden i Vasdragene i Smaalenene, 
har de endnu langt ud i vor Tid levet i Høland og Urskog. 
I Slutningen af 1700-Aarene synes de dog (midlertidig) at have 
manglet her (Gjellebøl 1771); men i Begyndelsen af 1800-Aarene 
fandt en Indvandring Sted, samtidig med, at de forsvandt fra 
det nordenfor liggende Østerdalen, og de forekom her i flere 
