Fam. Castoridae. 210 
Et mærkeligt Dæmningsarbeide har Bæveren i Løbet af 
de sidste Aar udført ved et Par Smaabække, som rinder ud 
ved Siden af hinanden i Findøla i Fyresdal (Nedenæs). For at 
forøge Vandstanden i den mindste af disse har Bæveren af- 
dæmmet en Del af de Smaamyrer, hvorigjennem Bækkene 
løber, og derved dannet en Række af 7 Smaasøer. Den største 
af Dæmningerne har en Længde af 15 Meter, og er paa enkelte 
Steder over I Meter høi; en bred Transportvei (Slæbe) fører 
fra den ene Bæk over i den anden. 
I det hele Anlæg fandtes Sommeren 1910 blot 1 Hytte, 
men flere Jordhuler var beboede, og ved en enkelt Leilighed 
kunde paa en Gang 5 Bævere sees samlede nær Hytten 
(Bergve 1910). 
Væsen. Der er neppe noget af vore større Pattedyr, der 
saa hurtig som Bæveren forraader sin Nærværelse, hvor den 
har nedsat sig eller færdes. Men medens den saa lidet er 
istand til at skjule sin Tilstedeværelse, forstaar den til det 
yderste at skjule sin Person, og mange, der i hele sit Liv har 
boet i Bæverdistrikter, har kun ved en Hændelse faaet et Glimt 
af den at se. Det er denne sidste Fgenskab, dens store For- 
sigtighed, som har bevirket, at den idethele endnu lever hos 
os. Alene paa Steder, hvor den ved, at den intet har at frygte, 
bliver den mere tillidsfuld. 
Den træffes i Regelen blot enkeltvis, undertiden et Par 
Stk. sammen. Den forsvarer sig, naar den angribes, og kan 
bibringe store Saar. Dens Stemme, der lyder som en Slags 
Knurren, høres idethele sjelden; som Advarselslyd gjør den 
gjerne, idet den dukker, med Halen et Plask i Vandet, der kan 
høres i betydelig Afstand, og bringer derved ofte andre Bævere 
i Nærheden til at dukke. 
Bliver Bæveren haardt eftersat, hænder det, at den ud- 
støder et eget Skrig; den reiser herunder Halen, ryster sig, 
og viser Tænderne stærkere end ellers. 
Om Vinteren holder den sig i Ro i Hytten, men kan dog 
leilighedsvis sees i Bevægelse paa Sneen; undertiden kan den 
ogsaa bygge i milde Vinterdage. 
