Fam. Castoridae. 212 
de grovere Grene blot afbarkes. Den grove Bark paa Stam- 
merne selv bliver derimod i Almindelighed urørt. 
Undertiden kan de træffes roende med hele Knipper af 
Smaagrene med paasiddende Løv, der skal fortæres i eller ved 
Hytten; saavel her som ved ethvert fældet Træ findes et større 
eller mindre Antal af saadanne afskallede Smaakvister eller 
Grene, der ikke er blevne videre benyttede. Til Vinterbrug 
samles Kvister og unge Grene, der fæstes eller afleires i Elve- 
bunden under Vandet udenfor Hyttens Indgang. 
Sandsynligvis fortærer den ogsaa Græs og andre Planter, 
saaledes er i en Hytte fundet et helt Forraad af friske Carex 
vesticaria, i en anden enkelte Stykker af Valeriana officinalis. 
I Fangenskab. Om tæmmede Bævere findes en Beretning 
i Smith 's tidligere omtalte Beskrivelse over Trysil Prestegjeld 
fra Slutn. af 1700-Aarene. 2 unge Individer blev her opdragne 
paa en Gaard i Nærheden af Vandet, og blev ganske tamme. 
Begge udviste stor Byggelyst!; en af dem kunde gaa ud 1 en 
nærliggende Elv, og kom af sig selv tilbage; den var venlig 
mod Husets Folk, men arrig mod Fremmede, holdt sig ved 
Bordet som en Hund. og fodredes med Brød, Melk og kogt 
Mad, deriblandt kogt Fisk; raa Fisk rørtes ikke. 
Et andet Individ, som samme Forf. saa i 1787, var lige- 
ledes særdeles tamt; den laa sovende hele Dagen, men var om 
Natten sysselsat med at bygge”. 
I «Alle forekommende Træstykker og den ved Ildstedet liggende Birke- 
ved var deres sædvanlige Nattearbeide at trække sammen hen i en Vraa 
eller under Bordet, hvor de sammendyngede disse mange Træstykker, lige- 
som for deraf at ville danne en Bygning.» (Topogr. Journ. f. Norge 21. H.,, 
på etnykt dn) 
* «Den reiste sig op med Fremfødderne for at ville tages op paa 
Skjødet, hvor den laae skjulende sit Hoved i Ens Barm, og imidlertid gav 
en kjelen og klynkende Lyd fra sig. Den hele Dag laae den sovende under 
Sengen, men mod Aftenen kom den frem for at æde. De smaa forelagte 
Qviste optog den med sine Forfødder, og imidlertid sad den ligesom Ikornet 
paa sin Bagende. Naar den aad Melk eller anden Suppe, ragede den om i 
Fadet med alle fem. Den hele Nat var den i bestandig Uro, sysselsat med 
alle de Qviste og Vedtræer den overkom» (1. c. p. 72). 
