2 SL Sciurus. 
indtil den i Finmarken er hvidgraa, dog undertiden med ringe 
Spor af rødt langs Ryglinien (Sc. vulg. vartus, Kerr 1792). 
Mellem disse Former findes dog alle Overgange, tydeligst 
hos Individer fra de mellemliggende Landsdele. I Helgeland 
er saaledes i Vinterdragten altid en mer eller mindre tydelig 
rødlig Rygstribe tilstede, skjønt denne regulært er svagere end 
i de sydlige Landsdele. Paa den anden Side kan hos enkelte 
Vinter-Exemplarer fra Christiania Omegn den graa Farvetone 
være saa stærkt fremtrædende, at disse ganske ligner normale 
Vinter-Exemplarer fra Helgeland, eller endog enkelte Individer 
fra Finmarken. 
Sommerdragten er idethele ens i alle Landsdele, ligesom 
Ungedragten; den sidste er mer eller mindre lysrød, med rød 
eller mørkt rødbrun Hale. 
Ydre Char. Totall. er oftest 380—395 mm. Arktiske Exem- 
plarer kan være særdeles store; 2 Hunner fra Alten og Syd- 
Varanger (den ene drægtig) maalte 405 og 415 mm. (Halen af 
det sidste Expl. 170 mm.). OCraniets L. er indtil 51 mm. 
Farveskiftning. De forskjellige Dragter, der veksler med 
Aarstiderne, fremkommer alene ved en Fældning af de gamle, 
og Erstatning med nye Haar. 
En saadan Haarveksling foregaar 2 Gange aarlig, om Høsten 
(til Vinterdragt), og om Vaaren (til Sommerdragt); hertil kommer 
i Iste Leveaar a) en særskilt Rededragt, og b) en Ungedragt 
(indtil 1ste Høstfældning). 
Øredusker og Halehaar fældes blot I Gang (i Løbet af Som- 
meren). 
Tidspunktet for Skiftningen er lidet afhængigt af Veiret 
(Aarets Beskaffenhed), ligesom det kan variere betydelig hos 
de forskjellige Individer. 
Haarvekslingen foregaar regulært i følgende Orden: Om 
Høsten begynder de første graa Vinterhaar at vise sig over 
Bagryggen, dernæst over Laarenes Overside og Ryggens For- 
side. Derpaa udbreder de sig over Bugsiderne og paa Årmenes 
Overside, og tilsidst faar Underlivet og Laarenes Inderside sine 
lange Vinterhaar. 
