Fam. Sciuridae. 224 
Hofstad i Asker 7 Expl. i Følge at anstille Parringsleg, deraf 
blot 1 Hun (Jensen 1907). 
Vinter-Skind af Ekorn har fra de ældste Tider udgjort en 
Handelsartikel hos os. Saaledes var «Opus griseum, grayskin», 
blandt de Varer, som i Middelalderen (1305—07) fra Bergen 
udførtes til England (A. Bugge 1899). 
Føde. Ekornen er idethele omnivor. Om Vinteren er Gran- 
eller Furu-Frø dens Hovednæring, hvis dette er tilstede; men 
i frøfattige Aar fortæres i stor Udstrækning de unge Blomster- 
knopper ved Roden af Grankvisternes Endeskud; disse sidste 
maa først afbides, og kan helt bedække Marken (Granens 
saakaldte «Fældning»). Herunder er den yderst ivrig, og kan 
afbide og ekspedere 6 Kvister i Minuttet; ligeledes afbider 
den ofte Yderknopperne af Top eller Grene paa unge Graner. 
Allerede i August begynder ofte dens Angreb paa de umodne 
Grankongler. 
Hele Aaret fortærer den forskjelligt Slags Frø og blødere 
Plantedele, samt Smaafugle og anden dyrisk Føde. 
Om Høsten angriber den saaledes ofte de i Donerne fan- 
gede Fugle; af Planteføde fortærer den paa denne Aarstid, 
foruden flere Frøsorter, ogsaa Bær, saasom Bringebær (Rubus 
idaeus), og kan undertiden gjøre Skade i Frugthaverne ved at 
angribe Æblerne (for Kjernernes, sjeldnere for Kjødets Skyld). 
Ved store Frø (saasom Hasselnødder) afgnaves Frøhinden, 
før Kjernen fortæres; en ormstukken Nød angriber den aldrig, 
eller den bliver straks, ved et Par Gnav paa Skallet (gjennem 
Hørelsen) overbevist om, at Nødden er værdiløs. 
Den fortærer med Begjærlighed Sop; især gnaver den paa 
de store Boletus-Arter, der tildels slæbes op og bliver liggende 
i Træerne. I Mo i Ranen (Nordland) er den iagttaget at op- 
spore (ved Lugten) og opgrave under Mosedækket enkelte 
underjordiske Soppe af Tuberaceernes (Trøflernes) Familie; en 
Del Prøver af disse (indsendte af O. Ravnaa 1910) tilhørte 
Elaphomyces granulatus. 
Undertiden tager den om Vinteren tiltakke med de skarpe 
Kjerner af Hæggen, eller det tørre Frugtkjød af Nyper (ZRosa- 
i aks 
