233 SL. Felis. 
Sommeren 1875, 950 Meter o. H. (Aaret var Yngleaar for 
Lemæn og andre Smaa-Gnavere). I Kystegnene er den idethele 
sparsom, og mangler paa de fleste større, men iøvrigt skov- 
klædte Øer (saasom paa Hitteren). 
Gaupernes Antal i Norge er gaaet stærkt tilbage i de 
senere Aar. 4 
I de 50 Aar, fra 1846 (da Præmie første Gang blev udbetalt) 
og indtil 1905, har været dræbt (præmiebelønnet) omkr. 5600 Stk. 
Indtil Udgangen af 80-Aarene var det aarlige Gjennemsnits- 
Antal omkr. 120 Stk., men i 90-Aarene sjelden over 60 Stk.; i 
enkelte Aar kunde dog Antallet endnu være ikke ubetydeligt, 
saaledes i Lemæn-Aaret 1895, da 90 Stk. blev præmiebelønnede. 
I 1900-Aarene har det samlede Antal gaaet ned til mellem 
18 og 35 Stk. aarlig; i mange Distrikter, hvori de dog endnu 
forekommer, om end i ringe Antal, har intet Individ i disse 
Aar været fremstillet til Præmiebelønning. Det samlede Antal 
har i de forskjellige Aar været: 
1901 — 29 Stk. 1906 — 22 Stk 
1902 — 22» 1907 — 17.» 
1903 — 18» 1908 — 28» 
1904 — 31. » 1909 — 29 >» 
1905 — 35 » 
De gauperigeste Dele af vort Land har altid (i vor Tid) 
været Dele af Bratsberg, Buskerud og Nedenæs (væsentlig Tele- 
marken), fremdeles de ? Trondhjems-Amters indre Dele, samt 
tildels Nordland. 
I de første Aartier af den ovennævnte Periode, hvori sikre 
Tællinger har fundet Sted, fra Aarene 1846 til 1870, stod 
Hedemarkens Amt høiest i Antal. Men senere har her en saa 
betydelig Nedgang fundet Sted, at i 1900-Aarene blot et Par 
Individer er blevne præmiebelønnede (i 1906 og 1908). 
Til de fattigste Amter hører Smaalenene, hvor der siden 
70-Aarene neppe er dræbt over 5 Individer; fremdeles de syd- 
lige Kystrande og hele Bergen Stift (Tromsø og Finmarken 
har altid ligget udenfor dens normale Udbredning). 
Allerede i vor første Jagtlov af 1845 blev Gaupen præmie- 
værdig, og Præmiens Størrelse blev den samme som for Ulv og 
Bjørn. For Tiden er den 25 Kroner. 
