Fam. Canidae. 250 
vil denne dog tilsidst blive udmattet, og dræbes derefter ved 
et Bid i Struben. 
Et dræbt Dyr slæber den ofte først et Stykke bort, før 
den begynder sit Maaltid. Den pleier først at slikke det ud- 
rindende Blod, og udriver derefter Tungen eller enkelte af de 
blødere Dele, og tilsidst saa meget af det øvrige, som den er 
istand til at fortære. Har den Leilighed dertil, anfalder den 
alt levende, som den kan naa; efter Afslutningen af et saa- 
dant Slag pleier den at staa og hyle i flere Minutter ad 
Gangen. 
En saadan af Ulve anfaldt Rensdyrflok vil splittes til alle 
Sider; flere er ihjelrevne paa Stedet, og de overlevende ind- 
samles efterhaanden med Møie af Eierne, forskræmte, blodige 
og forrevne. 
Medens den ligger over sit Rov, kan den glemme alt om- 
kring sig, og undertiden er den herunder blevet ihjelslaaet 
med en Skistav. 
En hyppig Ledsager paa Ulvens Streiftog er Ravnen. Ser 
man om Vinteren i Finmarken en Del Ravne kredse over et 
bestemt Parti af Fjeldet, er gjerne her en Flok Ulve paa Van- 
dring, eller har gjort et Bytte (Schaanning 1911). 
I sydlige Distrikt bliver ikke sjelden Elgen dens Bytte. 
I Selbo blev saaledes i et enkelt Aar (1894) fundet 7 Elge, 
alle dræbte af Ulve, og tlere andre var ihjelrevne og fortærede. 
Et af de fundne Dyr var dræbt ved et Bid i Lysken; den ud- 
faldende Tarm havde fæstet sig til en Gren, og var derefter 
(af det endnu springende Dyr) bleven udtrukket i flere Meters 
Længde, og hængte som en Guirlande henad Buskene. 
Dens Kamp med Elgen kan undertiden blive skjæbne- 
svanger ogsaa for Ulven. I 1894 blev ved Bringenfjeld i Holt- 
aalen en stor Elgokse dræbt af Ulve, men under et Træ i Nær- 
heden fandtes en af Ulvene døende med knust Brystkasse 
(Torgersen 1894). 
Hvad den ikke paa Stedet kan fortære, nedgraves ofte til 
senere Brug. I Marts 1899 blev en drægtig Simle længe jaget, 
og tilsidst dræbt af en enkelt Ulv ved Hjerkin-Hø paa Dovre; 
efterat Renen var delvis fortæret, blev dens Foster omhyggelig 
nedgravet i Sneen. 
pareser: 
