Fam. Canidae. 258 
er Øerne udenfor Nordland og Tromsø; saaledes kan de paa 
visse Øer i Lofoten i enkelte Aar være ligesaa talrige som de 
normale Individer. Paa Grund af Pelsens Værdi hos disse 
Varieteter bliver her ofte Ræve-Ungerne sparede indtil Høsten 
eller Vinteren. 
De mest udprægede af disse Varieteter er følgende: 
1. Sortbrystet Rev. Mange Individer har en sort eller 
sortagtig Plet over Brystet, og undertiden sorte Haar i Hale- 
spidsen, men er iøvrigt normalt farvede. Denne (iøvrigt ube- 
tydelige) Afvigelse er overordentlig hyppig. 
2. Sortmavet Ræv har helt sortagtigt Underliv, og under- 
tiden en noget mørk Farvetone over Ryggen; Halespidsen kan 
være hvid eller sort, og Struben undertiden have hvide Haar 
blandt de sorte. — 
Hos os er denne Afvigelse forholdsvis sjelden, men i Syd- 
Europa optræder den, som ovenfor nævnt, mere konstant (0. 
melanogaster, Bonap. 1832). 
3. Korsræv er en sortmavet Ræv med gulagtige Sider og graa- 
gul Bagkrop med sølvhvide Haarspidser; en mørk Stribe (ofte 
med hvide Haarspidser) gaar nedad Ryggen, og danner sammen 
med en lignende tvers over Skuldrene et mere eller mindre 
tydeligt Kors. Halen er sort- eller hvidspidset (UC. vulp. cruct- 
atus, Lin. 1761). 
Denne Varietet er ikke sjelden lige op i Finmarken; af 
14 paa Rødø i Helgeland Vinteren 1901—02 fangede Ræve 
var saaledes det halve Antal Korsræve. 
4. Sortræv er sort overalt, med flere eller færre hvide 
Haar over hele Oversiden, og i Regelen hvid Halespids. Under- 
tiden kaldes denne Varietet Sølvræv. 
Om Sommeren fældes gjerne de hvide Haar, helt eller 
delvis; længst sidder de tilbage paa Halen, og i August kan 
undertiden Individer træffes, der er helt sorte med sølvfarvet 
Hale. 
Denne Varietet, der af alle har den største Pelsværdi, er 
idethele sjelden. I de senere Aar er flere Exemplarer dræbte 
i Telemarken; iøvrigt kan et og andet erholdes især i Kyst- 
egnene, hvorfra den er omtalt allerede i 1599 af P. Claussøn 
Friis. Den kan her træffes lige op i Finmarken, hvor den i 
