265 SL Camis. 
til at søge Affald efter Slagtning og Kalvning, eller Ben paa 
Gjødselhauge, eller udkastede døde Dyr. Undertiden er den 
eridog seet at angribe Kadavrene af andre ved Gift dræbte 
Ræve. Af og til tager den, ligesom Hunden, en Hestepære 
til Afveksling. 
I Finmarken opsøger den ofte om Vinteren Resterne efter 
Ulvens Maaltider paa Ren eller Smaafæ; mange søger ogsaa 
Livsopholdet i Fjæren, hvor de tager Skjæl og andre Sødyr, 
foruden Fugle, levende eller døde, som de kan naa. Især 
efterstræber den her Fjæreplyt (Arquatella maritima), en vel- 
kjendt Strandfugl af Strand-Vibernes Familie, der overvintrer 
i store Flokke i Havkanten. Af Gaardens Dyr tager den, 
foruden det tamme Fjærkræ, gjerne Katte. 
Af en Fugl eller et mindre Pattedyr pleier den først at 
fortære Hovedet, dernæst Forkroppen. Er Byttet saa stort, at 
det ikke kan helt fortæres paa Stedet, nederaves det i Jord, 
i en Myr, eller i en stor Myretue, undertiden blot i Sneen; 
Overfladen glattes derefter omhyggelig med Snuden. Maa 
den forlade Byttet, uden at det kan nedgraves, belægges dette 
i Regelen, for Sikkerheds Skyld, med dens stinkende Urin. 
Ofte nedlægger den hist og her omkring Hiet Oplag af 
Mus og anden Føde, der kan sees som smaa Forhøininger i 
Sneen; i Hiets Sidegange vil der ligeledes ofte findes større 
eller mindre Oplag. 
Den Samling af Fødemidler, som en Ræv kan slæbe til 
Ungerne, eller som kan findes udenfor dens Hi, er baade rig 
og varieret, og for at transportere denne Føde til Hjemmet 
kan den udvise en mærkelig Opfindsomhed. Dels forstaar den 
med Lethed at stable sammen i sine Kjæver og i sin Mund- 
hule et Dusin Mus eller Fugleunger og meget mere ad Gan- 
gen; dels benytter den ved Transporten ofte Indpaknings- 
materiale, som den enten selv tilbereder, eller som den kan finde. 
I Sørkedalen blev 18de Juni 1910 skudt en Hun udenfor 
Hiet, der i sin Mund bar 5 Unger af Orfugl (omkr. 8 Dage 
gamle), 3 lignende af Røi, og en Unge af Turdus mustcus. 
Alle disse 9 Fugle var pakkede i Svælget bag Hjørnetæn- 
derne, saa blot enkelte Hoveder og Fødder var synlige uden- 
fra (Aubert 1910). 
