Fam. Ursidae. 299 
Med Graadighed fortærer den Markmus og Lemæn, og 
den graver næsten altid efter disse, selv om den iøvrigt har 
Føde nok. 
Om Sommeren kan Bjørnen længe holde sig rolig i det 
Strøg, hvor den har nok af saftig Planteføde og Mus; paa 
denne Tid angriber den sjelden større Dyr. 
Saasnart Bærrene begynder at modnes, vandrer den videre 
omkring, og trækker sig gjerne lidt efter lidt op i de øvre 
Skovlier og paa Fjeldet. Af Bær fortærer den store Mængder 
hele Høsten udover, især Enebær (Juniperus), Krækling (Fm- 
petrum), Blaabær, Tyttebær, Bringebær, Molter og Skintryter 
(Vaceamum uliginosum); med Bærrene følger ogsaa en Del af 
Lyngen. Rognetræerne behandler den ilde, og bryder dem 
gjerne ned for at naa Klaserne. 
Fremdeles fortærer den Korn, saavel i Agrene, som naar 
det staar paa Stør; ikke sjelden kan den træffes i Havre-Agrene, 
hvor den, siddende paa Enden, samler en Favnfuld ad Gangen 
mellem Armene, og risper Kornet af Straaene". 
Det er især om Høsten, at enkelte Bjørne hos os kan 
blive paagaaende og dræbe Kreaturer. Saaledes kan den under- 
tiden slaa en eller anden Gjed eller Sau, især hvor den træffer 
en Flok, som gaar uden Gjæter, eller knibe en Gris, som er 
kommet ud af sin Vei, men den dræber idethele sjelden voksne 
Kjør. Noget større bliver Skaden, naar en af den forfulgt 
Gjede- eller Saueflok af Skræk sætter ud over en Fjeldskrænt. 
Ved flere Leiligheder er det iagttaget, at den i Saue- 
flokken først har kastet sig over Bjelde-Sauen; muligens er 
denne modigere end de andre. 
1 Allerede i Slutningen af 1500-Aarene er af den gamle Forfatter 
P. Claussøn Friis givet en hel Række idethele korrekte Meddelelser om 
Bjørnens Udseende, Levevis og Føde; mange af disse er grundede paa For- 
fatterens egne Iagttagelser i Landets sydligste Kystegne, under hans Virk- 
somhed som Præst i Undal, Lister Len, et Distrikt, som for Tiden ligger 
næsten helt udenfor Bjørnens Udbredningskreds hos os. 
Han angiver saaledes, at den af Skovbær nærer sig især af Blaabær, 
Bringebær og Rognebær, men desuden af Nødder af Eg og Hassel; ligeledes 
røver den Aal og Ørret fra Fiskeruserne; om Høsten gjør den saa stor Skade 
i Havre-Agrene, at mange Bønder maa skjære Kornet, før det bliver modent, 
for Bjørnens Skyld (Friis 1599). 
