2938 SL. Ursus. 
Har den dræbt en Sau eller en Gjed, afriver den under- 
tiden først eu Del af Skindet, ruller dette sammen som en 
Byldt, og slæber det hen under en Gran eller i et Krat i 
Nærheden, inden den begynder sit Maaltid. Hvad den ikke 
fortærer paa Stedet, nedgraves, hvorefter Resterne længe be- 
søges om Nætterne. 
Naar den har slaaet en Ko, fortærer den gjerne først 
Yveret, undertiden medens Koen endnu er levende; saasnart 
denne er død, begynder den paa Indvoldene, og tager først alt 
Fedt og Blod, som den kan magte. Derefter nedgraver den 
Resten, hvor dette er muligt, i en Myr eller i blød Jord. 
Større Dyr angriber den i opreist Stilling. Har den Lei- 
lighed dertil, overfalder den undertiden flere Kjør i samme 
Buskap, dræber kanske en, og saarer andre, som derefter kan 
komme ilde tilredte hjem. 
Et dødt Dyr falder ligesaa godt i dens Smag, naar det 
ikke længer er friskt, og den lokkes derfor med Lethed til et 
Aate, som er raaddent. 
Undertiden falder ogsaa Eløen for Bjørnens Klo, især om 
den er skadeskudt, eller Skaren er saa stærk, at den bærer 
Bjørnen, medens Eleen træder igjennem. Eløen standser gjerne 
for Bjørnen, som for en Hund; Bjørnen angriber den nu fra 
Siden, og slaar den bag Hovedet, eller den springer helt op 
paa dens Ryg og bider den i Struben eller i Nakken; derefter 
lader den sig atter saa hurtig som muligt falde til Marken, 
og venter nu, indtil Elgen styrter. Er denne død, aabnes den 
gjerne bag Skuldrene; Indvoldene fortæres først, og Resterne 
bedækkes tilsidst med Grene eller Mose. For at faa Materiale 
hertil, brækker eller afvrider den ofte Smaatræer, der kan 
være flere Tommer tykke. 
I Kystegnene gjør den undertiden paa samme Maade Jagt 
paa Hjorten, og i de nordligste Landsdele paa Renen. Paa 
Hinnøen har tidligere Tamrenen været stærkt skattet af Bjør- 
nen; den pleier her ved gunstig Vind at lure sig ind paa 
Flokken, og overfalde den nærmeste, som hviler (Gjæterne an- 
giver, at den synes at foretrække de hvidfødte Rener). Lige- 
ledes søger den at jage Flokken ind i Birkeskoven, hvor Re- 
nens Horn er hindrende for dens Flugt. 
