305 SÅ. Ursus. 
Den er feig af Natur, i Regelen temmelig sky, og anfal- 
der sjelden Mennesker, uden hvor den (eller dens Unger) er 
saaret; ved Øst-Grønland naar Isbjørnene en betydelig Stør- 
relse, og ansees som vildere af Gemyt end Isbjørnene i Øst- 
Isen. Den er nysgjerrig, og ofte ubetænksom under Fare. 
Den svømmer med stor Udholdenhed og Lethed, dog ikke 
hurtigere, end at den kan indhentes af en Baad, og kan træftfes 
svømmende i det aabne Hav, langt fra Isen eller det nærmeste 
Land; de lange Dækhaar beskytter fuldstændig den indre 
Uldpels, saa den aldrig bliver vaad. 
Den sover ingen egentlig Vintersøvn, men hviler blot i 
kortere eller længere Tid i en Hule i Sneen, enten paa Land 
eller i Isen. 
I Parringstiden, som indtræffer i Slutningen af April eller 
i Begyndelsen af Mai, følges Hunnen af 1—3 Hanner. Hunnen 
gaar drægtig i omkr. 9 Maaneder; Ungerne, der i Regelen 
er 2, sjelden blot 1, fødes om Vinteren (Dee. til Febr.) i en 
Snehule. Ved Fødselen er de, ligesom Landbjørnens Unger, 
uforholdsmæssig smaa, omtrent af Størrelse som en haleløs 
Rotte; de er blinde i omkring 4 Uger, vokser langsomt, og 
er, naar de vandrer ud med Moderen, af Størrelse omtrent 
som Kaniner. De følger i I til 2 Aar sin Moder, som ud- 
sætter sig for Livsfare for at forsvare dem. 
Fam. 1. Mustelidae. 
Maar-Familien. 
Delvis (eller helt) Saalegjængere; 5 Tæer, med skarpe, ofte 
noget tilbagetrækkelige Klør. Fødderne temmelig lave. 
Øinene smaa, Ørene korte og brede. Snuden temmelig kort; 
Halen ofte langhaaret. 
20 — Collett: Norges Pattedyr. 
