329 SÅ. Mustela. 
og 8 Arter Fiske. Alle disse har været fangede for at tjene 
som Føde, enkelte tillige for Pelsens eller Hornenes Skyld. 
Desuden fandtes talrige Redskaber af Ben, Horn, Flint 
og Ler (Brøgger og Winge 1908). 
Sandsynligvis har Ilderen indvandret under Åmncylus-Tiden, 
eller de kuldskjære Løvtræers Periode, ad sydøstlig Vei langs 
Sveriges Vestkyst til Norges Østland, og derfra efterhaanden 
udbredt sig til Landets Sydvestkyst. 
I Nutiden. Sandsynligvis har Ilderen levet i Landets 
sydlige Dele langt op i de senere Tider. 
Omkring Aar 1600 skriver P. Claussøn Friis: «Sabell er 
den første oc den beste» (af de 3 Slags Maar her i Landet), 
«... hand er mindst aff alle Maard oc er mest sort oc haffuer 
ingen huid Kielle under Halsen (doeg en Part haffuer der en 
liden huid Priche), men er alle-stedtz suortactig» . . .. 
«Sabeler er iche mange hoes os, oc fanges sielden . .» 
(Friis 1599). 
Det er ikke usandsynligt, at det er M. putorius, som her 
er omtalt af den gamle Forfatter (hvis Hjemstavn netop var 
en af Landets sydlige Kystegne). 
I Nutiden er Ilderen ikke med fuld Sikkerhed fundet i 
Norge. 
Efter de af Forf. anstillede Undersøgelser fremgaar, at 
omtrent i 1880 blev en levende Ilder af en Bonde frembudt til- 
salgs hos et Pelshandler-Firma i Christiania; Exemplaret und- 
veg om Natten, og nogen Oplysning om dets Oprindelse kan 
ikke gives. 
Et andet Pelshandler-Firma i Trondhjem kjøbte i 1898 et 
Skind af Ilder af en Bonde (fra Elverum). Heller ikke om 
dette Expl. foreligger yderligere Oplysning. 
Ilderen ligner i det Ydre en liden Maar, men er uden 
dennes Strubeplet, og har sort Bug; Haarlaget bestaar af en 
tæt Bundfæld af graagul eller hvidagtig Farve, der lyser frem 
under de sortagtige grove, glindsende Dækhaar. 
! Af Nilsson angives den (Skand. Fauna, Diiggdj., Lund 1847) som 
endnu forekommende i det sydlige Norge, men uden at denne Paastand be- 
grundes. 
