øl SÅ. Martes. 
Artsm. Totall.: Han 700—710 mm., Hunnen omkr. 624 mm.: 
heraf Halens L. (uden Endehaarene) 210—260 mm. 
Cramiets L. 86—96 mm. 
Farven mørkt gulagtig brun, hos ældre lysere brun; Bundhaarene. 
der er tætte og lange, er gulhvide. Dækhaarene staar noget spredte, 
og har sortbrune, glindsende Spidser. 
Paa Struben og Forhalsen findes en stor gulhvid Plet, der bagtil 
er udelt. Ørets Rand hvidagtig. 
Craniet. =Ganebenenes Bagrand danner en kort Midtspids. 
Yderranden af øvre Knudetand (M?) er konveks. 
I alle Landets Naaleskove nogenlunde talrig, mod Nord endnu i 
de øverste Furuskove i Finmarken under 70* N. B. 
M. martes er udbredt i Europa fra Skandinavien og Nord- 
Rusland i Nord til Alperne og Nord-Italien, og mod Vest til de 
Britiske Øer; fremdeles over en stor Del af Nord- og Mellem- 
Asien fra NSibiriep og Kaukasus, Persien, Turkestan, Altai, Hi- 
malaya til Manschuriet i Øst. 
I Sverige er den ubredt fra de sydligste Dele til op i Lap- 
markerne, i Danmark over hele Landet (ikke paa Bornholm). 
En Underart med mørkere Farvetone, og stærkere gulfarvet 
Strubeplet er opstillet fra Sardinien og Balearerne (M. martes lati- 
norum, Barr..Ham. 1904). 
I Danmark, men ikke i Skandinavien eller det øvrige Nord- 
Europa, findes en nær Slægtning, Hus-Maaren (M. /foina, Erxl. 
1777), som (med flere Underarter) er udbredt over en stor Del af 
Mellem-Europa fra de Britiske Øer i Vest, og gjennem Mellem- 
Asien til China. 
I Nord-Asien optræder en anden Slægtning, Zobelen (M. zibel- 
lina, Lin. 1758), hvis Pels er længere og mere glindsende end 
Maarens. 
Udbredelse. Maaren tilhører væsentlig Landets Naale- 
skove; mod Nord er den ikke sjelden endnu i Sør-Reisen og 
Maalselvedalen (indenfor Tromsø), mere sporadisk i Syd-Varan- 
ger, Tanadalen og Alten, hvor den forekommer saa langt ud, 
som Furuskoven vokser; nordligst er den funden ved Brændelv 
i Porsanger (70" 18% og i Langfjorddal i Syd-Varanger. 
Langs Kysten mangler den paa de fleste af Øerne, selv 
hvor Skoven kan være stor, saasom paa Hitteren. 
