Fam. Mustelidae. 332 
Den er en af Skovtrakternes hyppigere Rovdyr; siden Be- 
gyndelsen af 1900-Aarene er udbetalt Præmier for 2—3000 Stk. 
aarlig dræbte Individer. 
Rigest paa Maare synes at være Hedemarken, Bratsberg 
og Buskerud Amter, samt begge Trondhjems-Amterne; fattigst 
er Tromsø og Finmarken, hvor det samlede Antal sjelden over- 
stiger 20 Stk. aarlig (i 1906 blot 2 Stk. Men endnu i 80- 
Aarene af forrige Aarhundrede kunde der af Maare dræbes 
3—4000 Stk. aarlig. 
Allerede i Middelalderen (1805—07) blev Maarens Skind 
(pelles de mart) udførte fra Bergen til England (A. Bugge 1899). 
Ydre Char. Vor Maar ligner i sit Ydre Sten-Maaren (M. 
foina) fra Mellem-Europa og Danmark (hidtil ikke fundet i 
Norge eller Sverige), men denne Art har graahvide Bundhaar 
og hvidagtig Strubeplet, der bagtil er dybt kløftet; paa Craniet 
er hos denne Ganebenene bagtil helrandede (løber ikke spidst 
ud i Midtlinien), og Yderranden af øvre Knudetand (M?') er 
svagt konkav. 
Hos vor Art er Strubepletten gul eller hvidgul, dog under- 
tiden næsten hvid; i dens bagre Del findes oftest en eller et 
Par (ofte med Randene sammenhængende) brune Pletter. 
Paa OCraniet er Trommebenet stort og hult, omtrent af 
Ganebroens halve Længde (hos Slægten Mustela er det fyldt 
med svampet Benvæv). 
Aagbuen er hos ældre Individer videre end hos yngre In- 
divider med samme Cranie-Længde; hos de første er Bredden 
lig Afstanden fra bulla til henimod Midten af Hjørnetanden, 
hos Yngre blot til Forranden af P*. 
Smaa Unger (af Rotte-Størrelse).  Undersidens Haarlag 
endnu tyndt og spredt; Oversiden graabrun; Halsplettens gul- 
hvide Farve er antydet i den endnu næsten nøgne Hud. 
Levevis. Maaren har hos os sit Hovedtilhold i Naale- 
skovene (især Granskov); paa Fjeldsiderne gaar den sjelden 
høiere end disse, men kan dog undertiden gjøre Streiftog op i 
Birkeregionen paa Fjeldet. 
