Fam. Mustelidae. 338 
Ydre Char. Ved sin kraftige Legemsbygning, betydelige 
Størrelse (omtrent som en Hund), de forholdsvis høie Fødder, 
den lange brunsorte Haarklædning, og den buskede Hale med 
de lange hængende Haar, er Jerven let kjendelig fra alle vore 
andre Rovdyr. 
Craniet er grovere og kraftigere bygget end hos vore 2 
øvrige større Mustelider (Grævlingen og Oteren); crista sagit- 
talis er overordentlig stærk, og rager hos Ældre som en lang 
og krum Flig bagover crista occipitalis. 
I Tandbygningen stemmer den næsten overens med Slægten 
Martes, men er kjendelig fra vor Maar ved Mangelen af indre 
Hæl paa nedre Rovtand (M7). 
Charakteristisk for Tandbygningen hos Slægten Gulo er 
endvidere følgende: inderste nedre Knudetand (M>) er liden, 
af Omfang omtrent som 2den Præmolar (P;); i Overkjæven 
er Knudetanden (M*) forholdsvis liden, knapt større end 
Halvdelen af Rovtanden (P*%); endelig er øvre og nedre Rov- 
tand omtrent af samme Længde. 
Trommebenet (bulla) er lavt og forholdsvis svagt frem- 
trædende, omtrent af Ganebroens halve Bredde. 
Smaa Unger (af Ekorn-Størrelse) har tynd, forholdsvis kort, 
og noget kruset Haarbeklædning; paa Halen bliver Haarene 
kortere udad mod Spidsen. 
Farven er overalt hvidgraa med svagt gulagtigt Anstrøg 
(omtrent af Farve som Rensdyr-Laven (Uladomia rangiferina) 
Hovedets Overside er ubetydelig lysere end Ryggen; Snude- 
spidsen, som er tyndhaaret, er noget mørkere graabrun. Halen 
har i Spidsen enkelte sorte Haar (Pasvig-Elv, Syd-Varanger, 
9de Marts 1906; Chria. Mus.). 
Noget større Unger, af Kanin-Størrelse, har glattere Haar; 
Halens Haar dog endnu korte mod Spidsen. 
Farven hvidagtig graabrun, med Antydning til de ældres 
Tegninger, saaledes lyst Pandebaand og Ører, og et lystfarvet 
Parti langs Siderne af Bagkroppen; Snuden brunsort. (Kouto- 
keino 25de April 1885; Chria. Mus.). 
Levevis.  Jerven tilhører Landets Høifjelde, hvor den har 
sit Hovedtilbold i de store Stenurer; paa Lavlandet eller i 
—- 
