343 SI. Gulo. 
Den gnaver sig gjennem Taget paa Sæterhuse eller Fiske- 
boder, hvor den kjender Lugten af Kjød eller Fisk, ligesom 
den opsporer og fortærer Dyr, som af Jægerne er efterladte 
eller gjemte i Fjeldet. I Finmarken bryder den ikke sjelden 
ind i Staburene, hvor alt fortæres, som den kan naa, lige til 
tørre Skind eller Klædningsstykker. 
Forplantning. Jervens Parring foregaar i Januar eller 
Begyndelsen af Februar, og Ungerne, der i Regelen er 5, 
sjeldnere 4 eller 5, fødes i Marts eller April (undertiden allerede 
i Februar). 
Ynglehiet anlægges oftest 1 vilde Stenurer eller mellem 
store Stene i Fjeldet, helst i Skraaninger mod Syd. I Regelen 
har det blot én Indgang, og det indre en enkelt Sidegang. 
Foran Hiet er Pladsen stærkt nedtrampet, og en stram Lugt 
giver allerede i Afstand tilkjende, at Hiet er beboet. 
Ungerne er ved Fødselen smaa, knapt større end en mindre 
Rotte; en Unge, født under Moderens Dødskamp i Alten 8de 
April 1873, havde en Totall. af omkr. 130 mm. Haarlaget 
var tyndt, hvidagtigt. 
Et Hi, fundet paa Mosefjeld i Pasvigdalen (Syd-Varanger) 
9de Marts 1906, laa i en Fjeldrevne, der var dækket af en 
vældig Snefane, hvorigjennem Tunneler førte ind til Fjeldet. 
Ungerne, der var 3 i Antal, var af Størrelse som Ekorn, og 
sandsynligvis fødte omkring Midten af Februar. Deres Totall. 
var 270—300 mm., hvoraf Halens L. var 45 mm. 
Et Kuld noget større Unger (af Kanin-Størrelse) blev dræbt 
ved Koutokeino 25de April 1885. 
Ungerne følger Moderen indtil langt ud paa Sommeren. 
Et Par halvvoksne Unger, dræbte ved Gjendin i Jotunheimen 
19de Mai 1892, havde endnu blot Melk i Ventrikelen. 
