55D SU. Lutra. 
gaar saa høit op, som Ørreten (Salmo ertox) forekommer, eller 
indtil omkr. 1000 Meter o. H. 
Individernes Antal er idethele ikke ringe; siden 1901 er 
af det Offentlige udbetalt Præmier for omkr. 2500 Stk. aarlig 
fældede Individer (2832 Stk. i 1904). Det overveiende Antal 
af disse er fældet i Kystegnene og Landets nordlige Dele 
(saaledes alene i Nordland omkr. 500 Stk. aarlig); kun et 
forsvindende Antal af de præmiebelønnede Individer stammer 
fra Landets indre Dele. 
Allerede i Middelalderen var Oterskind blandt de Varer, 
som fra Bergen (1305—07) udførtes til England (A. Bugge, 
1899). 
Ydre Char. Farven er noget varierende; Elve-Oteren er 
i Regelen mørkfarvet, indtil brunsort, medens Hav-Oteren 
pleier at være lysere brun. Det er ofte iagttaget, at de Otere, 
som bebor lyse Stenurer, er lysere af Farve end de, som bor 
i de mørke; dette har saaledes været paafaldende i Lyse- 
fjorden i Ryfylke, hvor Stenurerne paa Solsiden er meget lyse, 
men paa Skyggesiden mørke, og Oterens Pels har altid været 
forskjellig i Farve paa de 2 Sider af Fjorden (J. Eie, 1910). 
Elve-Oterens Pels er mygere, og har idethele større Værdi 
end Hav-Oterens, der er mere stivhaaret. 
Størrelsen kan ligeledes variere; Elve-Oteren er oftest 
mindre end Hav-Oteren, men kan dog næsten opnaa dennes 
Størrelse. En stor og gammel Hun, fanget i Asker ved Chri- 
stiania i September 1880, havde en L. af omkr. 1400 mm.; 
i Ryfylke er Hav-Otere fangede med endnu større Totall. 
Vægten af en stor Oter kan være 12—14 Ko. 
Craniet er kjendeligt ved det forholdsvis korte Ansigts- 
parti; Hjernepartiet er bredt og fladt (dets Bredde er kun 
lidet mindre end Bredden over Aagbuerne). Orista sagittalis 
er lav eller manglende; cr. ocetpitalis danner en ret eller 
konkav Linie. 
Øvre Knudetand (M*), hvis Krone er skjævt firkantet, er 
omtrent af Størrelse som Rovtanden (P*), der er næsten tre- 
kantet. Nedre Rovtand (M7;) er' langstrakt og smalere, men 
længere end øvre Rovtand. 
