Fam. Phocidae. 384 
Under Parringstiden eller mod Uveir springer den ofte 
helt over Vandskorpen; Sprangene kan være 1—2 Meter lange, 
og omkring "2 Meter høie. Undertiden gjør den blot nogle 
enkelte Sprang; men til andre Tider følger en hel Række 
Sprang efter binanden, altid i en nogenlunde ret Linie henad 
Vandskorpen, ligesom flere kan springe samtidig. Under 
Spranget krummes Kroppen noget i Luften, næsten som hos 
en springende Laks; den kommer ned med Hovedet først, og 
Bagkroppen falder ned med et Sprøit, som pisker Vandet til 
Skum. 
Sprangene over Vandet sees oftest i krap Sø udenfor 
Skjærene. Undertiden synes de at foregaa under Jagt efter 
Fisk, da den herunder er seet med en blank Fisk i Munden; 
men under denne Jagt er den ofte blot halvt synlig over 
Vandskorpen, og blot enkelte af Sprangene bliver helt søløse 
(Vesthassel 1911). 
Fjordsælen hører til vore Kysters største Skadedyr. Den 
Skade, som den gjør i Aarets Løb paa Torsk, Flyndre og 
anden Søfisk, er overordentlig stor, men vanskelig at værdsætte 
med Tal; alene Værdien af den Laks, som den dels fanger under 
dennes Vandring langs Landet, dels udtager af Fangstred- 
skaberne (Garn eller Kilenøter), har været anslaaet til over */» 
Million Kr. aarlig, eller mere end hvad vore Fiskere selv kan 
bringe ud af sin Laksefangst (Huitfeldt-Kaas 1911). 
Stor Skade anretter den ogsaa ved at tømme Fiske- 
ruserne og sønderrive dem; selv paa Staaltraadruser for- 
staar den at vrænge ud den indadvendte Kalv for at naa 
Fisken. 
Fisken henter den ofte paa Dybet, og den er undertiden 
selv bleven hængende paa Liner, som er stillede paa en Dybde 
af 30—50 Favne. Smaa Fiske svælges under Vandet, men 
større slæber den ind paa grundere Vand (3—4 Favnes Dyb), 
og fortærer dem her, idet den holder dem mellem Forlabberne, 
og river af Stykke for Stykke. Er Fisken særlig stor, saasom 
naar den har faaet Tag i en stor Torsk eller en Kveite (Hippo- 
glossus), spiser den lidt, og levner Resten; ofte træffer man 
langs Kysten døde Torske drivende i Stranden, hvoraf Sælen 
blot har fortæret Leveren. 
å 
