389 SÅ. Phoca. 
ledes i Nutiden helt adskilt fra Stammerne i Ishavet; iøvrigt 
stemmer den i alle væsentlige Charakterer overens med disse. 
3. Ladoga-Sælerne. Endvidere forekommer en Ferskvands- 
Stamme i enkelte af de finske og russiske Indsøer i Europa. Saa- 
ledes findes den i Finland i Saimen (og i enkelte med denne sam- 
menhængende Søer, Haukivesi, Puruvesi, Orihvesi, Pyhåselkå, o. a.), 
fremdeles i Ladoga (og Neva), og sandsynligvis i Onega; alle disse 
Vandsamlinger er endnu i vor Tid ikke helt afskaarne fra For- 
bindelsen med Havet. 
Disse Ferskvands-Sæler er blot i uvæsentlige Henseender for- 
skjellige fra Ishavets (og Østersøens) Ringsæler (Ph. hisp. ladogensis, 
Nordqv. 1899). 
4. Caspi-Sælerne.  Relicte Indlandsformer findes fremdeles i 
de store asiatiske Saltsøer Aral-Søen og det Caspiske Hav (paa 
det sidste Sted dræbes henimod 150000 Stk. aarlig); disse synes 
at udgjøre en Lokalrace, uden dog at være artsforskjellige fra 
den typiske Form (Ph. hisp. caspica, Gmel. 1788). 
5. Baikal-Sælerne. Til samme Race som foregaaende hører 
sandsynligvis de endnu lidet kjendte Ringsæler fra de store asi- 
atiske Ferskvande Baikal-Søen og Oran-Søen (Ph. hisp. sibirica, 
Gmel. 1788). 
Udbredelse. I Norge er Ringsælen hidtil væsentlig kjendt 
fra Finmarken, hvor den til uregelmæssige Tider, især om 
Vinteren, kan optræde tildels i Mængde; mod Syd har den 
gjentagne Gange vist sig saa langt som ved Bergenskysten 
160" 30" N. B.). 
For Tiden forekommer Ringsælen i Finmarkens Fjorde og 
ved Tromsø-Kysten, som det synes, aarlig i Vinter- og Vaar- 
Maanederne, og sandsynligvis ogsaa til andre Aarstider. Men 
da den gjentagne Gange er truffet sporadisk ved Landets Vest- 
kyst ogsaa om Sommeren, sypes en ringe Stamme at være 
stationær, maaske paa spredte Lokaliteter, lige fra Finmarken 
og ned til Bergensleden. 
Denne stationære Stamme bliver ved Landets nordlige 
Kyster saagodtsom hver Vinter forøget ved indvandrede Indi- 
vider fra Nord eller Nordøst, undertiden faa (eller tilsyne- 
ladende ingen), i andre Aar flere; i visse Aar, saaledes som i 
1902 og 1903, kan denne Indvandring være overordentlig stor. 
Disse Vinterbesøg pleier at vare fra Oktober til ud i April, 
da Hovedmassen antages at forlade Landet. 
