395 SU. Phoca. 
Ydre Char. Ringsælen er den mindste af vore Sæler; 
Dækhaarene føles temmelig stride (Ph. hispida), medens Fjord- 
sælen har blødere Haarklædning. 
Farven er stærkt varierende, og blandt et stort Antal In- 
divider kan knapt findes 2, som er hinanden fuldkommen lige. 
Ofte ligner den Fjordsælen, men Oversiden, som er mørkt 
graabrun, er i Regelen tegnet med smale, aflange, hvidagtige 
Ringe eller Ovaler (ofte afbrudte eller uregelmæssige); i den 
lange Vinterpels er disse Ringe ofte utydelige, men kan næsten 
altid opfattes under en bestemt Belysning. 
Undertiden er hele Rygsiden sortagtig med smaa lyse 
Pletter, der blot hist og her løber sammen til utydelige Ringe; 
andre Expl. er lyst graabrune med mere eller mindre tydelige 
Ringe, og ensfarvet hvidgult Underliv. I Regelen vil de vngre 
Individer allerede i Afstand paa Isen kunne kjendes fra Fjord- 
sælen ved Bugsidens lyse Farve. 
Phoca hispida. a. Ganeben. b. Pandeben. c. Canalis infraorbitalis. 
Af Form er den kortere og bredere end Fjordsælen; især 
er Bagkroppen forholdsvis bred, idet Fedtlaget kan dække det 
øverste af Bagfødderne; den benævnes derfor ofte af Fangst- 
mændene Øsekar-Kobbe. Den har en stram Lugt ved sig, der 
især er kjendelig hos de ældre (Ph. foetida). 
Enkelte Individer, som i en tidlig Alder har været skilte 
fra Moderen, eller lidt Nød under Opvæksten, standser tidlig 
i sin Udvikling, og holder sig usædvanlig smaa hele Livet 
igjennem. Denne Dvergform af Ph. hispida kaldes af Fangst- 
mændene Troldsæl; undertiden er disse som aarsgamle neppe 
længere end nyfødte Unger, om end noget bredere og tykkere. 
