397 SUI. Phoca. 
Ganebenenes bagre Rand danner en næsten ret Line: deres Midt- 
søm er i sin Helhed støttet af Vomer (en Tilnærmelse hertil hos Si. 
Cystophora). 
Besøger aarlig om Vaaren (sjeldnere om Vinteren) i større eller 
mindre Antal Finmarkens Kyster under Træk fra Hvidehavet; und- 
tagelsesvis herunder ynglende hos os. I større Vandre-Aar er den 
truffet helt ned til Landets Sydspids. 
Ph. groenlandica er en pelagisk-arktisk, næsten cireumpolær 
Art, væsentlig tilhørende Drivisbeltet ud mod det aabne Hav. 
I Nord-Atlanterhavet er den udbredt fra Ishavs-Øerne (hvor 
den dog ikke trænger saa langt mod Nord, som Kystformerne 
Ph. hispida og Eriqn. barbatus) ned til Norges Nordkyst, og er 
sporadisk truffet endnu i Nordsøen og ved de britiske Kyster. I 
1896 blev saaledes fanget et Expl. i Elbens Biflod Mulde; under 
Kobbe-Aaret 1903 blev flere Expl. trufne ved de skotske Kyster, 
et ogsaa (i 1904) i Kanalen. 
Iøvrigt forekommer den paa Drivisen fra Spitsbergen af og 
nedover omkring Jan Mayen, ved Island, i Danmark-Strædet, om- 
kring Grønlands Øst- og Vestkyst (men sjeldnere ved Nordkysten); 
fremdeles ved Labrador og paa Vestsiden af Davis-Strædet og 
Baffins Bugt, men synes ikke at trænge ind mellem Øgrupperne 
nordenfor Nord-Amerika. Mod Syd er den i Amerika truffet 
sporadisk ned til New Jersey (40 N. B.). 
Langs Asiens Nordkyst er den talrig i Karahavet, men 
mangler udenfor NSibirien og i Nord-Pacifik. 
Den gaar ikke normalt ind i Skagerak eller Kattegat, og vides 
neppe i Nutiden truffet ved svensk Kyst; under de ekstraordinære 
Vandre-Aar 1902 og 1903 synes enkelte Expl. at have vist sig 
ved Jylland. (I Glacial-Ler og i forhistorisk Tid er dens Knogler 
fundne paa flere Steder i Mellem-Sverige og i Danmark). 
Udbredelse.  Russekobben, denne Arts Navn i Finmarken, 
er bedst kjendt under Navnet Grønlands-Sæl. Vore Fangst- 
mænd kalder den ofte blot Kobbe eller Jan Mayen-Sæl: den 
gamle Han kaldes ofte Sadel-Sæl, eller (engelsk) Harp-Seal; 
Arten har iøvrigt flere Navne. 
Russekobben besøger aarlig Finmarkens Kyster, i Regelen 
om Vaaren, paa Vandring fra Øst-Ishavet, undertiden spar- 
somt, men ofte i store Skarer; den opholder sig her gjerne 
under Vinterfisket (Loddefisket) i April og Mai, og forsvinder 
