Fam. Phocidae. 412 
Hurtighed; i en Flok pleier alle Individer omtrent samtidig 
at løfte Hovedet over Vandet for at aande, og alle samtidig 
atter at gaa under. De svømmer ofte baglænges eller paa 
Ryggen; undertiden kan de, som i Leg, springe helt over 
Vandskorpen. 
Under hele Yngletiden tager Sælerne liden Næring til sig; 
men Moderen kan dog undertiden træffes fiskende mellem Is- 
flagene, medens den har sin Unge paa Isen. Under Trækket 
følger Sværmene gjerne de øvre Vandlag, og synes at søge 
sin Føde blandt de Crustaceer, som lever nær Overfladen. 
løvrigt tager Grønlands-Sælen sandsynligvis alle de pela- 
giske Crustaceer, Mollusker og Fiske, som kan naaes i disse 
øvre Vandlag. Skibet «Avance» (af Hammerfest) fandt saa- 
ledes i Mai og Juni 1904 (under 74" N. B.) Sælerne propfulde 
at Hval-Aat (Clione borealis), og af en anden Slags sort Aate, 
muligens Limacina helicina (Wollebæk 1907). 
Er de naaede ind under Land, eller over det ringere Dyb, 
tager de i stor Udstrækning Fiske, saavel af de stimevis 
levende Arter (Gadider, Nild, NSebastes), som ægte Bundfisk, 
saasom Helleflyndre (Hippoglossus) og andre Flyndrearter, Cot- 
tider o. a. (Winge 1902). 
Slægt 2. Frignathus. Gill 1866. 
Blaasæl-Slægten. 
Snuden kort, hvælvet, bred; Øimene er forholdsvis smaa, 
Næsespidsen nøgen, Veirhaarene stærke, glatte. 
Paa Forlemmerne er Midtfingeren (3die) længst, Iste og 5te 
kortere end de øvrige. 
Paa Craniet er Benbroen mellem Øiehulerne bred, Bredden 
omtrent lig Halvdelen (eller mere) af Næsebenets Lengde. Hvert 
Pandeben danner bagtil en i Issebenet imdtrængende Flig. 
pr 
