Fam. Phocidae. 414 
I Nord-Europa forekommer den ved alle Ishavs-Øerne saa langt 
mod Nord, som der findes aabne Partier i Isen, omkring Franz 
Josephs Land, Novaja Zemlja, Spitsbergen, Jan Mayen og Island, 
og (sparsomt) ved Finmarken; fremdeles ved Nord-Rusland langs 
Nibirie-Kysten til Beringshavet og Alaska. 
Ovenfor Franz Josephs Land er den truffet af Nansen i Juni 
1895 ved 82" N. B., og af Sverdrup i Juli s. A. ved 84" N. B: 
Fra Grønland og Baffins-Bugten gaar den mod Syd til Island 
og Newfoundland. 
Ved Sveriges eller Danmarks Kyster er den ikke truffet i 
Nutiden ; i Nordsøen har spredte Individer forvildet sig ned til 
Kanalen. 
Udbredelse.  Blaasælen (kaldes af norske Fangstmænd i 
Ishavet Storkobbel) forekommer sparsomt ved Landets nordlige 
Kyster, fra Varangerfjorden og Nordkap af og ned langs 
Tromsøkysten, ligesom spredte Expl. er trufne idetmindste 
nede ved Lofoten. 
Saaledes bliver aarlig et eller andet Expl. skudt i Hav- 
kanten saavel ved Øst- som Vest-Finmarkens Kyster, oftest 
om Høsten, men ogsaa til andre Aarstider. Den viser sig idet- 
hele uregelmæssig, og kan ikke med Sikkerhed ansees som 
stationær hos os. 
Ved Magerøen (hvor den kaldes Brednæse) viser den sig 
aarlig, men i ringe Antal. Sommeren 1907 fandt Forf. det 
friske Skind af et nyfanget, ikke fuldt udvokset Individ op- 
Spigret paa en Søbod i Honningsvaag; dette Individ var skudt 
i Mundingen af Porsangerfjorden 25de Juni. 
Et noget større Individ blev dræbt udenfor Skarsvaag (nær 
Nordkap) 17de Februar 1908; af dette fik Chria-Museet Hovedet 
tilsendt. Craniets L. var 188 mm.; Tænderne endnu uslidte. 
I Finmarken, hvor den er vel kjendt af Befolkningen ved 
de fleste Fiskevær, har den især sit Tilhold ude mod det aabne 
Hav, eller i Mundingen af de store Fjorde; under de store 
Kobbe-Aar 1902 og 1903 blev dog flere Individer skudte langt 
inde i Fjordene (saasom ved Kolvig i Porsangerfjorden). 
Søndenfor Finmarken er blot spredte Individer kjendte. 
Allerede fra Midten af forrige Aarh. findes Meddelelse om 
: Ved de norske Kyster kaldes ofte Halichoerus grypus Storkobbe. 
