Fam. Phocidae. 432 
Saalænge Ungen ikke har skiftet, er den lidet sky, og 
gjør sjelden Forsøg paa at flygte for Mennesker; men er den 
først kommen paa Søen for Alvor, bliver den snart ligesaa 
forsigtig som de Gamle. Den afmagres nu hurtig, og i Vin- 
terens Løb forsvinder næsten alt dens Spæk, medens Legems- 
længden kun lidet bliver forøget. 
De Gamle afmagres ligeledes under Parringstiden, og naar 
ikke sit foregaaende Huld før om Vaaren i Marts eller April. 
Jagten efter «Storkobbens» Unger har paa Froøerne altid 
begyndt paa en bestemt Dag, den l7de eller 18de Oktober; 
Ungerne er nu omtrent 3 Uger gamle, har netop endt sin Fæld- 
ning, og staar i Begreb med at forlade Ynglepladsene. De 
dræbes ved et Slag paa Snuden; de voksne maa skydes, enten 
paa Land, da de synker i Vandet, eller paa saa grundt Vand, 
at de senere kan optages. Ungerne flyder altid, undtagen 
naar de er særdeles magre. 
Fra forhistorisk Tid. Flere Fund af Graasælens Knogler 
er i de senere Aar gjorte ved forskjellige Dele af Kysten lige 
op i Varangerfjorden, dels i marine Afleiringer, dels i Affalds- 
dynger fra Sten- eller Jernalderen. 
I. I 1902 har Chria.-Museet modtaget Skeletdele (der- 
iblandt en Kjæve) af et yngre Expl., fundet i Ler i 5 Meters 
Dybde nær Sandefjord. 
2. I en Affaldsdynge ved Kværnvig i Haaland (Jæderen), 
undersøgt i 1900, fandtes en Hjørnetand af denne Art. Dyn- 
gen, hvis Høide over Havet var 18 Meter, havde en Tykkelse 
af 300 mm., og laa under et 250 mm. tykt Muldlag (Helliesen 
og Winge 1900). 
3. Knogler af Halichoerus, ældre og yngre Individer, blev 
i 1907 fundne i en Affaldsdynge fra Tapes-Tiden (eller øvre 
Stadium af den ældre Stenalder) i Vistehulen paa Tungenæs 
ovenfor Stavanger. 
Dyngen havde en Mægtighed af mellem 300 og 400 mm., 
og var dannet af et stort Antal Dyreknogler af Pattedyr. 
Fugle og Fiske, og af Muslingskaller, væsentlig tilhørende 
Ostrea, Litorina litorea, og Patella vulgata (Brøgger og Winge 
1908). 
