Fam. Phocidae. 456 
Bergenskysten er ligeledes flere Individer, ældre og yngre, i 
Aarenes Løb dræbte, deriblandt en fuldvoksen Han (Længde 
omtr. 3 Meter) ved Manger i 1865, og en ældre Hun ved 
Dale i Søndfjord de April 1898; den sidste var krøbet op i 
en Åger. 
Fremdeles er i Bergensleden smaa Unger eller yngre Indi- 
vider dræbte 29de April 1881, 11te Juni 1910 og 22de Mai 1911. 
Fra Landets Sydkyst er kun faa Exemplarer kjendte. I 
IS861 blev en udvokset Han skudt ved Fornebo nær OUhristi- 
ania; ogsaa denne havde øiensynlig følt sig ude af sin Kurs, 
og var krøbet op i en Ager nær Stranden. 
Endelig blev i April 1892 en nyfødt Unge, som netop var 
forladt af Moderen, fundet paa Jæderen, og indsendt til Chria- 
Museet. 
Ydre Char. Den næst største af de arktiske Sæler, kjen- 
delig ved de store, uregelmæssige, mørkt graabrune Pletter og 
Felter paa askegraa Bund, den gamle Han ved sin Næsehud, 
som kan oppustes til en Hætte. 
Denne løse Næsehud er lyst rødbrun af Farve, og dækket 
af korte Haar. Den strækker sig i en Længde af noget over 
300 mm. fra Snudespidsen til et Stykke bag Øinene; i Regelen 
hænger den slapt, men kan oppustes gjennem Næseborene, 
som udmunder paa Hættens Forside, til en Høide af omtr. 
230 mm., og danner da en hul, med Tverfolder forsynet Pude 
over hele Ansigtspartiets Overside. Hos Hunnen og Ungen 
er Næsehuden fastere forbundet med Craniet, men er dog 
elastisk, og lader sig let løfte op. 
Ungen ved Fødselen har ingen blød Ulddragt, som de øv- 
rige Sæler.  Farven er oventil graabrun, uplettet; Overkjæven 
og Undersiden er hvid med skarp Farvegrændse. Pelsen be- 
staar dels af kortere, brunsorte Haar i Bunden, dels af hvide 
og lange Dækhaar; paa Undersiden er ogsaa de korte Bund- 
haar hvide. 
Ved næste Haarskiftning fremkommer de første smaa 
brunsorte Pletter over Ryggen. Hovedets Overside er brunsort; 
dette sorte Ansigtsparti, som beholdes hos de fleste hele 
Livet igjennem, gjør Klapmydsen kjendelig i lang Afstand. 
