Fam. Cervidae. SS 
er her 845 mm. (samme Længde som Krumningslinien af 
venstre Horn). 
Isspidsen er den mindst konstante af Spidserne; den kan 
være fuldt og kraftig udviklet, men er ofte svag, rudimentær, 
eller helt manglende. : 
Mellem Is- og Midtspids er Stangen ofte bøiet, med 
Krumningens Konveksitet bagudrettet; dette er dog ikke altid 
Tilfældet, og hos mange Individer er Stangen næsten ret. 
Undertiden er Stangen tillige krummet mellem Midtspids og 
Krone. 
3 store Hornkroner af norske Nutids-Hjorte har følgende 
Maal": 
11-Ender (Lindaas) . . Hornenes L. 730 mm. og 760 mm. 
14-Ender (Gloppen) . . —» — 790 —»— 775 » 
12-Ender (Hyen 1901) . —» 650 —>»— 780 » 
Hos det sidstnævnte Individ var største Spændvidde mel- 
lem Hornene 970 mm. 
En regelmæssig 12-Ender fra Masfjorden (Berg. Mus.) er 
et Pragtstykke. Hornenes Længde er 655 mm. og 650 mm.; 
alle Spidser er lange og kraftige. Paa høire Horn har Øien- 
spidsen en L. af 257 mm., Isspidsen er 225 mm., og Midt- 
spidsen 220 mm.; paa venstre Horn er Spidserne omtrent lige- 
saa store. (Basicranial-Længden er 371 mm.). 
En uregelmæssig 12-Ender, skudt i September 1906 paa 
Hitteren (Lewerk husens Saml. i Bonn), har paa høire Horn 
7 Spidser, deraf 4 i Kronen; paa venstre 5, deraf 3 i Kronen, 
medens Isspidsen mangler. 
Som ovenfor nævnt, har der paa enkelte Steder været 
Tegn til Stammens Degeneration (saaledes paa Hitteren og 
Otterøen); denne Degeneration har væsentlig givet sig tilkjende 
i en mangelfuld Horn-Udvikling. Som Sportsstykker staar 
derfor de norske Hornkroner næsten altid tilbage selv for de 
skotske, og end mere for de mellem-europæiske. 
Undertiden erholdes saaledes (især paa Hitteren) store Dyr 
med helt eller næsten helt ugrenede Horn; mange bærer alene 
Øienspidsen og en enkelt Kronspids, andre blot nogle spinkle 
* Alle Maal tagne i ret Linie, ikke efter Hornets Krumning. 
