467 Sl. Cervus. 
Paa enkelte Steder er paa denne Maade hele Partier af 
Ungskov ødelagte; i 1908 blev saaledes paa Gaarden Strømme 
i Volden hver Furu op til omkr. 100 mm. i Tversnit bark- 
flækket, i Regelen blot paa den ene Side, men undertiden helt 
rundt. I Stangviken er ligeledes i de sidste Aar Tusinder af 
Ungtræer ødelagte (Helland 1911). 
Qgsaa Granen (som væsentlig mangler i Kystdistrikterne) 
falder i Hjortens Smag; saaledes blev Granplantningerne ved 
Voldens Planteskole, efterat de havde naaet en Høide af !/» 
—1 Meter, en Vinter helt ødelagte af Hjorten. 
Fremdeles tager den om Vinteren Lyng, Bregner, Ren- 
Lav, samt de paa Furuen voksende Lav-Arter, ligesom den 
paa denne Aarstid hjemsøger Laderne og Høstakker ved Gaar- 
dene og i Udmarken. » 
Den Skade, som den kan anrette paa Ager og Eng, kan 
idethele være betydelig. Den kan ogsaa opgrave Poteter og 
andre Rodfrugter; paa Turnips og Gulerødder tages først det 
grønne, før Roden angribes”. 
I .snefattige Vintre holder Hjorten sig i Høiderne eller i 
Skoven, men er Vinteren streng og snerig, søger den ned i 
Stranden, hvor den hjemsøger Løvskovene, og søger Tang i 
Strandkanterne, ligesom den undertiden kan sees at slikke de 
salte Stene i Stranden. 
Endelig er Hjorten (ligesom Renen) undertiden seet af 
Salthunger at dræbe og fortære Lemæn (Lemmus). 
Exkrementerne danner aflange, mørkebrune Boller, der 
hos Hunnen er noget mindre og mere langstrakte end hos 
Hannen; om Sommeren, naar Næringen er saftig, er de noget 
blødere, og Ruken kan ligne en ung Okses. 
Forplantning. Om Sommeren gaar Hanhjorten for sig 
selv, og samler et tykt Spæklag rundt Kroppen og Indvoldene. 
" Lovgivningen giver Grundeieren eller Brugeren Adgang til ogsaa 1 
Fredningstiden at bortskyde Hjorte (af begge Kjøn), der gjør Skade paa 
Skov eller dyrket Jord. Denne Adgang har ikke sjelden givet Anledning 
til Misbrug; Antallet af saakaldte Skadehjorte har idethele været saa stort, 
at det har været medvirkende til Standens Tilbagegang (saaledes pa Hit- 
teren). 
