Fam. Cervidae. 468 
Parringstiden indtræffer hos os i den første Halvdel af 
Oktober, ofte i Maanedens første Dage, sjeldnere allerede i 
Slutningen af September; i milde Aar kan den indtræffe lidt 
senere, eller i Begyndelsen af November. Den varer omtrent 
il Maaned. 
Hanhjorten har i Regelen blot I Hun hos sig ad Gangen, 
sjeldnere nogle faa, indtil 4—35 Stk. De samles helst paa en 
træbar Slette i Skoven; Kronhjorten holder her Unghjortene 
borte, men saasnart Hunnerne er bedækkede, forlader den 
disse og opsøger andre. 
Den gamle Han er streng mod Ungdommen; de unge 
(umodne) Hunhjorte nærer Skræk for den i Parringstiden, og 
naar han brøler, lytter de med Rædsel, og flygter langt for at 
undgaa ham. 
Hunnernes Antal er betydelig større end Hannernes, og 
paa enkelte Steder bliver knapt en Fjerdedel af de voksne 
Hunner hos os drægtige; i 1898 antoges saaledes omtrent 5 
Fjerdedele at den store Stand paa Hitteren at være Hunner. 
Mange Hunner opsøger lige saa ivrig Hannerne som omvendt; 
det hænder derfor ofte, at Hunnerne under Parringstiden er 
helt forsvundne fra Trakter, hvor de tidligere om Sommeren 
har været talrige. 
Under Parringstiden vandrer Hanhjortene uophørlig; de 
tager herunder næsten ikke Føde til sig, og hviler næsten 
aldrig. Har den fundet Hunnerne, bliver den roligere, og sees 
ofte liggende, medens Hunnerne holder Vagt. 
Hannen bliver derfor snart udmagret, medens Hunnerne 
beholder sit Huld længere. Først efter Parringstidens Slutning 
begynder Hanhjorten atter at tage Føde til sig; men flere er 
da saa afmagrede, at de, om Sneen falder tidlig, ikke vinder 
Kræfter til at modstaa Vinteren. 
De store Hjorte maa ofte kjæmpe med Unghjortene om 
Hunnerne, men sjelden sees hos os de store Hanner i Kamp 
indbyrdes. Dette hænder dog undertiden; ved Holtane i Hops- 
dalen (Volden) stod en Høstdag en vældig Kamp mellem 2? 
Hjorte oppe paa et Plateau; under Kampen faldt begge ud 
over den bratte Styrtning, og fandtes et Par Dage senere lig- 
gende døde under Hammeren (Hope 1911). 
