ør, 
yr 
471 SL Cervus. 
Kronen er usædvanlig kraftig, og deler sig i en høire ov 
en venstre Gren, hver med 3 Spidser, foruden 1 Spids bagtil. 
Høire Gren, hvis største L. er 326 mm., danner en bred aflane 
Skovl, der i Midten af sin Længde deler sig i 3 Spidser, hvoraf 
den mellemste er kortest. 
Venstre Gren har en L. af 395 mm., og danner ligeledes 
en bred og aflang Skovl, der omtrent paa Midten deler sig i 
2 Grene; den bagerste af disse deler sig i 2 kortere Spidser, 
hvoraf den inderste er længest, og danner Hornets yderste 
(største) Længde. 
Midt imellem Kronens 2 Hovedgrene findes paa Bagsiden 
en enkelt, kortere Spids; denne har paa sin Bagrand en rudi- 
mentær Spids (den l1te). Den største Afstand mellem Kronens 
Spidser er 394 mm. 
Stangen er næsten ret, og viser mindre Krumning, end 
hos de fleste norske Hjorte i Nutiden. Rosenkrandsens Om- 
kreds er 295 mm., dens Diameter 94 mm.; Stangens Omkreds 
ovenfor Rosenkrandsen 245 mm. (Diameter 83 mm. 
b. I Juli 1893 fandtes atter i den samme Myr et lignende 
noget mindre Horn med 8 Spidser, saaledes sandsynligvis af 
en 16-Ender; desuden 4—35 mere eller mindre komplette Cra- 
nier, der maa antages at have tilhørt Hjort, samt talrige 
Fiskeben. Intet af dette er blevet opbevaret. 
Desuden fandtes et Redskab af Hjortehorn (der blev 
reddet), en Hakke, hvis Skafthul netop var paabegyndt, men 
endnu ikke udboret. Det Horn, hvoraf Stykket var forarbeidet, 
har været af omtrent samme betydelige Størrelse som det oven- 
nævnte opbevarede Expl. 
Myren, hvis Høide over Havet var omtr. 95 Meter, er nu 
i sin Helhed udgravet og bortført. De ovennævnte Fund an- 
tyder, at Stedet har været en Boplads fra Stenalderen. 
2. Jæderen. Flere Mosefund foreligger, og enkelte Lev- 
ninger fra Stenalders-Bopladse (Affaldsdynger), de fleste sand- 
synligvis fra Egeperioden (eller Tapes-Tiden). 
a. I Oktober 1908 fandtes i Haa, under Høilandsvandets 
Tørlægning, Dele af et Cranium med Dele af begge Horn, og 
et Par Halshvirvler (Stav. Mus.). 
