481 SL Capreolus. 
Hundene. Ligeledes lider de haardt i strenge Vintre, naar 
Skaren saarer deres spinkle Fødder, og mange findes paa denne 
Aarstid døde eller døende i Sneen; ofte vover de sig ud paa 
Isen paa Vandene, hvor de ikke sjelden falder igjennem eller 
er hjælpeløse. 
I Regelen er de sky og forsigtige, og har derved kunnet 
naa dybt ind i Landet, langt mod Vest og høit paa Fjeldet, 
uden at blive opdagede. De svømmer med Lethed, og har ofte, 
som ovenfor nævnt, under Vandringerne passeret Indsøer ov 
strømmende Elve. De feier paa unge Graner eller Furuer i 
omtrent 31 Meters Høide over Marken; herunder faar Træet 
gabende Saar i Barken, og kan helt dø ud. Under Træet kan 
Jorden opsparkes til smaa Groper. 
Vandrende Individer har undertiden, under de uvante For- 
holde, tabt sin Skyhed eller endog vist sig ondsindede. En 
Han, som Høsten 1905 havde Tilhold i Søndre Land, anfaldt 
tilsidst Mennesker og Dyr, og maatte dræbes af Lensmanden. 
Et Par Individer, som var komne op paa det nøgne Høifjeld 
ved Bygdin, havde søgt Selskab med en Ko. 
Raadyret er for Tiden fredet hos os det hele Aar. I de 
senere Aar har de paa enkelte Steder været mindre velseede 
paa Grund af den Skade, de har kunnet anrette, dels ved at 
rense (feie) Hornene paa de unge Træer, dels ved at furagere 
i Aorene. 
Føde. Denne bestaar væsentlig af Urter af forskjellige 
Slags, samt Blade og Skud af Løvtræer, og blot for en mindre 
Del af Græs. Et fanget Individ (Aremark April 1909) spiste 
begjærlig Hvidveis (Anemone nemorosa); om Høsten søger den 
ogsaa Bær, saasom Skindtryter (Vacc. uliginosum). Om Som- 
meren hjemsøger den Bygagrene eller Havreagrene; Høsten 
1906 havde 3 Stkr. længe sit Tilhold ved en Gaard i Urskoug, 
hvor de især søgte sin Føde paa den spirende Vinterrug, og 
i Midten af August 1909 saaes ved Svindal i Fet 4 Stkr., der 
ligeledes furagerede i Rugageren. 
Forplantning. Raadyret er polygam, og Hannen maa ofte 
kjæmpe haardt for at erhverve sig de Par Hunner, hvorat 
91 — Collett: Norges Pattedyr. 
