483 SI. Alees. 
Subarktisk, cireumpolær; blot I Art levende (de ameri- 
kanske Former er neppe artsforskjellige fra den europæiske |; 
bebor Naaleskoven. 
1. Alees alces, (Lin.) 1758. 
Elg. 
1758. Cervus alces, Lin. Syst. Nat. Ed. X, Tom. I, p. 66 (Holm. 
Syn. Cervus machlis, Ogilb. 1836. Alces palmatus, Gray 1843. 
Alces alces, Sundev. 1844. Alces malchis. Grav 1850. Paralces 
alces, Allen 1902. 
Artsm. Totall. 7—8 Fod eller lidt derover (2.1—2.5 Meter), 
Høiden over Skuldrene omkr. 6 Fod (1,9 Meter). GCramiets L. 570 
—630 mm. 
Farven mørkt graabrun eller brunsort, Fødderne nedtil hvidgraa: 
Bugens bagre Del, Laarenes indre Side og Partiet under Haleroden 
hvidagtigt. Vinterdragten noget lysere graa. 
Hornet hos udvoksede i Regelen med bred Skovl, Spidsernes Antal 
6—8 (jeldnere flere); undertiden slankere, trindt, uden Skovl, og med 
færre Spidser. 
Spæd Kalv rødbrun, uplettet. 
Craniet. Øvre Hjørnetender mangler. 
Snudepartiet stærkt uddraget; Mellemkjæven betydelig længere end 
Næsebenet (hos vore øvrige Cervider kortere), men naar ikke op til 
dette. Ganebenene naar frem til bagerste Præmolar (P). 
Fra Christiansand Stifts indre Dele op til Vefsen i Nordland (66 
N. B.): Vandre-Individer lige op i det sydlige Finmarken. 
Å. alces forekommer i Europa i Nutiden blot i Skandinavien, 
Srdøst-Finland, Lithauen og de russiske Østersø-Provindser, 1 Øst- 
Preussen, samt hist og her i Nord- og Mellem-Rusland ned til 
