485 SL. Alces. 
Krav om en endnu større Beskatning paa Grund af den paa 
tagelige Skade, som den har kunnet anrette paa den op- 
voksende Furuskov. 
I Løbet af de seneste 22 Aar, fra 1889—1910, er i Norge 
fældet ialt næsten 24000 Elee; heraf er lidt over Halvdelen 
(næsten 13000 Stk.) Okser. 
I 1904 fældedes ialt 1147 Stk. I 1908 fældedes ialt 1286 Stk. 
I 1905 Ag 19340 I 1909 === nt 
I 1906 — » — so p 1910 === 1362 
I 1907 — == 13561 
Hertil kommer et ikke ringe Antal ulovlig dræbte Indi- 
vider. 
Det elgerigeste Distrikt i vor Tid er Nordre Trondhjems 
Amt, hver der aarlig dræbes omkr. 400 Stk. eller omtrent 1 
Trediedel af hele det samlede Antal. Her er Elgen især talriv 
i Namdalen, Grong, Snaasen og Sparbuen med deres udstrakte 
Skove, og disse Egne har længe været særlig rige paa store 
Dyr (Antallet af disse synes dog i de senere Aar at være af- 
taget). 
Dernæst Dele af Hedemarkens og Christians Amter, især 
Aamot, Storelvedalen og Ytre Rendalen (i Østerdalen), samt 
Gausdal (i Gudbrandsdalen). I Hedemarkens Amt er det aar- 
lige Antal dræbte Eløe omkr. 250 Stk., i Christians Amt 
omkr. 150 Stk. 
Fremdeles Søndre Trondhjems Amt, hvor de fleste Else 
dræbes i Selbo og Singsaas; i dette Amt er det aarlige Antal 
mellem 100 og 150 Stk. 
Ligeledes findes en god Stand i Amterne Akershus (især 
i Enebak og Urskoug), i Buskerud (især i Sigdal, Aadalen og 
i Sandsvær), samt i Bratsberg (især i Gjerpen og Hitterdal). 
I hver af disse Amter kan Antallet af dræbte Else være lidt 
over 100 Stk. aarlig. 
Elgens normale Nordgrændse hos os falder omtrent i 
Vefsen i Nordland (66” N. B.), hvor den endnu kan ansees 
som stationær. I Nordlands Amt dræbes dog aarlig blot 
omkr. 30 Stk., de fleste af disse i Hatfjelddalen og Vetsen. 
Nordenfor dette Distrikt viser den sig i vor Tid væsentlig 
blot som en mere eller mindre hyppig Indvandrer fra Svensk 
