Dad SL. Rangifer 
oftest skiftede, forinden Kalven har fyldt 2? Aar (Wollebæk 
1911); hos Hjortekalven er Tandskiftningen først endt i 2>- 
Aars- Alderen. 
Hornene. Hos Renen (men ikke hos Elg eller Hjort) faar 
Kalven allerede første Sommer en kort Tak. Denne, som i 
Regelen er udelt, kan blive 100—200 mm. lang. Den be- 
gynder at vise sig allerede faa Uger efter Fødselen, og er ud- 
vokset og feies i Oktober; den pleier at være størst hos 
Bukken. 
Ffterhaanden bliver Bukkens Horn gjennemgaaende større 
og kraftigere end hos Simlen; dog kan Ungbukkenes og de 
gamle Simlers Horn ofte være hinanden lige i Størrelse, men 
Bukkenes er i Regelen tykkere og mere grenede. 
Hos de fleste Bukke danner Øienspidsen paa den ene Side 
en bred, lodretstillet Plade (Pandetakken, Fjælen), som i Ran- 
den har flere eller færre Spidser. Hos Ungbukkene er Fjælen 
blot antydet ved en eller et Par runde Spidser, som efter- 
haanden bliver flere og bredere. Udvoksede og kraftige Bukke 
har ofte Fjæler paa begge Sider, ligesom ogsaa Isspidsen 
undertiden kan (paa en eller begge Sider) danne Fjæl; mangler 
Øienspidsen paa den ene Side, er ofte Isspidsen nedbøiet med 
en Fjæl i dennes Sted. 
De fleste Simler mangler Fjæl; er en saadan tilstede, er 
Simlen somoftest steril eller kalveløs (Gjeld-Simle).  Kalveløse 
Simler pleier idethele at have større og kraftigere Horn end 
de andre Simler (muligens blot i de Aar, hvori de er uden 
Kalv). 
I Regelen har begge Kjøn sine største Horn i 7—S8-Aars 
Alderen; senere gaar Spidsernes Antal tilbage, og Hornene er 
derfor intet paalideligt Mærke paa Individets Alder. 
Hornene hos den norske Vildren (og Tamren) er forholds- 
vis lange og slankbyggede, i Regelen med næsten trind (mindre 
sammentrykt) Stang, eller idethele tilhørende den Type, som 
er charakteristisk for Fjeldrenerne (Tundra-Renen, «the Barren- 
Ground Race»), i Modsætning til de Stammer, som bebor helt 
eller væsentlig Skovlandet («the Woodland Race»), hvis Horn 
gjennemgaaende er kortere og har mere sammentrykt Stang. 
