Fam. Suidae. 542 
De holdtes indenfor en Indhegning, 15 Maal (150 Are) 
stor, bestaaende af Fjeld, bevokset med Furu (ikke Løvskov), 
og fodredes væsentlig med Poteter og en Blanding af Mel og 
Vand. Et Skur med Halm blev indrettet for dem, men de 2 
Stamdyr slæbte al Halmen op paa en Høide, saa den dannede 
en stor Haug, aaben i begge Ender, og levede her ogsaa om 
Vinteren i den strengeste Kulde. 
Flere Generationer blev i Aarenes Løb frembragte; de 
ynglede i Marts og April, og fik 6—8 Unger i Kuldet. De 
smaa Unger var i Bevægelse i alslags Veir, og saaes ofte at 
løbe om paa Skaresneen. 
Som 2—3 Aar gamle var deres Vægt omkr. 50 Kg.; gamle 
Hanner opnaaede en betydelig Størrelse med lange Tænder. 
Deres Udseende forandredes ikke i Aarenes Løb. 
Undertiden brød enkelte ud af Indhegningen, og fjernede 
sig indtil 5 Kilom. fra Hjemstedet; disse kunde gjøre Skade i 
Omegnens Potetesagre, og blev her ofte skudte som Skadedyr. 
Standen uddøde ikke af sig selv, men alle blev efter 
haanden bortskudte, de 2 sidste 1 1904. 
