Fam. Balaenopteridae. 560 
Hermed er Hvalfangsten foreløbig helt ophørt ved Lan- 
dets nordlige Kyster; alle Faktorier her er enten nedlagte eller 
flyttede til Island, Hebriderne, Færøerne, eller til andre Punkter 
af Nordhavet (eller andre Have). 
Ved de sydlige Kyster er ligeledes Adgangen til Hval- 
fangst paa flere Steder bleven stærkt begrændset; men paa 
denne Strækning har Fangsten altid været uden væsentlig Be- 
tydning. 
+. Fangstfeltet. Fangsten foregik i Vaar- og Sommermaane- 
derne.  b. musculus kunde blot fanges i halvanden Maaned, 
nemlig i Juli og første Halvdel af August (enkelte Aar allerede 
i Juni); DB. borealis, den anden Planktonhval, fangedes ligeledes 
i omtrent 2 Maaneder, fra Midten af Juni til Midten af August. 
Megaptera boops fangedes i 2 Repriser, i Marts og April, og 
fra Juni til Midten af August, tilsammen i omkr. 3 Maaneder. 
D Maaneder, eller lige fra 
Alene DB. physalus kunde jages i + 
Marts og April til ud i August. 
De fleste af de noget over 900 Hvaler, som 1 de senere 
Aartier dræbtes aarlig udenfor Finmarken, erholdtes indenfor 
en Afstand af nogle faa Mil fra Land. Kun undtagelsesvis 
blev de jagede i nogen større Afstand fra Kysten, men kunde 
dog undertiden hentes helt oppe fra Bankerne under Beeren 
Filand. 
Som Regel blev kun de voksne Dyr jagede; Ungerne lodes 
urørte, som mindre værdifulde. 
Nordmænds Fangst i Nordhavet. I Slutningen af 80- 
Aarene begyndte norske Fangstmænd at drive Hvalfangst om 
Sommeren ogsaa fra andre Stationer i Nord-Atlanterhavet. 
De første af disse oprettedes ved Island; efterhaanden kom 
(i de europæiske Farvande) Stationer til paa Færøerne, Hebri- 
derne, Irlands Vestkyst, Shetlandsøerne og Spitsbergen. Ialt 
er paa Nordfelterne for Tiden (1911) stationerede 17 norske 
Selskaber med 46 Fangstbaade (desuden findes et Par Sta- 
tioner paa Nordhavets amerikanske Side, og andre i Nord- 
Pacifik). 
Den samlede Fangst har i Aarenes Løb været stærkt 
vekslende, men har gjennemsnitlig været mindre i de senere Aar 
