66 
Fam. Balaenopteridae. 
Buer af helt primitiv Bygning; disse Pile havde iforveien været 
dyppede i det suppurerende Saar af en tidligere dræbt Hval. 
Naar en Hval var bleven indesluttet i Vaagen, afspærredes 
Indløbet med en Not; derefter blev Hvalen tra Baadene be- 
skudt med «Døds-Pilene», som de stive Buer, der var forarbeidede 
af Barlind (Taxus baccata), med stor Kraft sendte gjennem 
Spæklaget ind mellem Hvalernes Muskler. Herved antoges en 
eiendommelig stavformig Bakterie fra Pilespidsen at blive over- 
ført i det nye Saar; en Blodforgiftning vilde derefter indtræde, 
som udmattede Hvalen saa stærkt, at den i Regelen efter 1—2 
Dages Forløb lod sig harpunere og dræbe. I det ved Pilen 
frembragte Saar dyppedes paany Pilene til senere Brug; her 
dannede Bakterien Sporer, som længe kunde holde sig levende 
i indtørret Tilstand (Brunchorst 1899). Jagten foregik fra 
Marts til November, men oftest ved Midsommer; Udbyttet var 
idethele ringe, i enkelte Aar 10—12 Stk., i andre ingen. 
Denne Slags Fangst sluttede i 90-Aarene, men Hvalerne 
søger fremdeles ind i de gamle Vaage, hvor de for Tiden skydes 
med Rifler. I Skogsvaag er Udbyttet 10—12 Stk. aarlig, i 
gode Aar omkr. 20 Stk., i Tellevaag undertiden 10—12 Stk. 
De fleste dræbes i Vaarmaanederne; men enkeltvis er Individer 
skudte ogsaa om Vinteren i Slutningen af December (Grieg 1912). 
Levevis.  Vaagehvalen har især sit Tilhold i den ydre 
Skjærgaard, men stryger ogsaa om mellem Holmerne eller i 
de dybere Fjorde. I Regelen viser den sig enkeltvis, sjeldnere 
flere sammen, og ofte blandet mellem Finhvalerne (B. physalus); 
undertiden kan dog, især ved de nordlige Fangstfelter, et Snes 
spredte Individer iagttages samtidig. Den pleier at indfinde 
sig, hvor Fiskestimerne staar under Land, og kan undertiden 
blive indviklet i Silde- eller Brislingnøterne og fanges; ofte 
kan den sees at fiske i Sunde, hvor der gaar Strøm. 
I Bergensleden kaldes den ofte Sommerhval, da den oftest 
viser sig om Sommeren; af Fangstmændene og i Finmarken 
kaldes den Minkehval*. 
 Opkaldt efter en af Svend Foyns tyske Arbeidere, Meincke, som en 
Dag havde taget feil af en Stime af denne Hval, og af Blaahvalen. 
