Fam. Balaenopteridae. B72 
øyndelsen af Juni, men nye Indsig (som det antoges af helt 
nye Individer) kunde indtræffe hele Sommeren udover. Endnu 
i Begyndelsen af August kan den sees, tildels i stort Antal, 
udenfor Finmarkskysten, undertiden lige ud i September; om 
Vinteren synes Finhvalen sjeldnere at opholde sig wudenfor 
Landets Nordkyst. 
Ved Vestkysten er den talrigst paa Strækningen mellem 
Stavanger og Trondhjemsfjorden, men den viser sig ofte ogsaa 
i Skagerrak østenfor Lindesnæs. Saaledes har den under rige 
Fiske-Aar (saasom i 1884, 1890, 1891 og 1896) været tilstede i 
Flokke paa Hundreder udenfor Langesund og Christianiafjor- 
dens Munding, og flere Gange er enkelte Individer, undertiden 
ogsaa et større Antal, her blevne dræbte. 
Udenfor Landets Vest- og Sydkyst standser altid en Del 
Finhvaler om Vinteren, og følger de paa denne Aarstid 
indtræffende store Sildefiskerier;; men en stor Del trækker 
mod Syd. 
Strandede Individer er i Tidernes Løb fundne ved alle 
Landets Kyster (ofte jagede af Orcimus orca), og forvildede er 
trufne lige op i Bunden af de sydligste Fjorde (saaledes er et 
Expl. i Januar 1867 dræbt ved Christiania). 
Ydre Char.  Finhvalen er vor næststørste Hval, og den 
bedst og den længst kjendte; de ældre norske Lovbestem- 
melser, som omhandler fundne (strandede) Hvaler, har sand- 
synligvis oftest havt Anvendelse ved denne Art. 
[ det Ydre er den kjendelig ved sin langstrakte (slanke) 
Form, ved en mærkelig Asymmetri i Hovedets Farve, idet høire 
Nide er lysere farvet end venstre, samt ved de hvidbrogede 
Barder. 
Den er afbildet allerede i 1775 af Ascanius (Icon. Rer. 
Nat. III), og første Gang nøiagtig undersøgt af Prof. O. Sars 
1 1865. 
Finhvalen er stærkt varierende i Størrelse, Farve og 
Form. De Sværme, som til bestemte Aarstider indfinder sig 
ved vore Kyster, kan i flere Henseender være indbyrdes noget 
forskjellige; sandsynligvis beror denne Forskjel dels paa Ad- 
gangen til Føde, dels paa Alderen. 
