Fam. Balaenopteridae. 596 
, 
1. Balaenoptera borealis, Less. 1828, 
Seihval. 
1828. Balaenoptera borealis, Less. Complém. Oeuvr. Buff,, Hist. 
Nat. Anim. Tom. I, Cét. p. 342 (Paris 1828). 
Syn. Balaena rostrata, Rud, 1822 (nec. Mull. 1776).  Balaeno- 
ptera laticeps, Gray 1846, Sibbaldus laticeps, Gray 1864. 
Artsm. Totall. 40—48 Fod, sjelden indtil 52 Fod (12,5—15 
Meter, sjelden indtil 16,3 Meter). OCranmiets L. omkr. 10 Fod (3,1 
Meter). 
Legemet vel proportioneret; Høiden indeholdes omkr. 5"/2 Gange, 
Kjævernes L. omkr. 432 Gange i Totall. 
Farven oventil blaasort; Undersiden indtil Anus hvid, med mere 
eller mindre bølgeformig Begrændsning af de mørke Sider. Alle Finner 
paa OQver- og Underside mørkfarvede. 
Rygfinnen forholdsvis stor; dens Bagrand ligger ret over Verti- 
kalen fra Anus. Brystfinnerne meget smaa, deres L. omkr. 11 Gange 
i Totall. 
Barderne sorte, deres Trevler hvide og fint krusede. De længste 
Barder (uden Trevler) 550—650 mm. 
Hvirvel-Antal: C.7; D. 14 (—13); L. 14 (15); Ca. 20 (20) 
= 55 (—56). 
Uregelmæssig (i Regelen aarvis) Besøger af Finmarkens Kyster 
i Sommermaanederne, enkelte Aar i stort Antal; Hunnerne i Regelen 
herunder drægtige. 
B. borealis er (ligesom B. musculus) en Plankton-Hval, og 
derfor lidet stationær, men sandsynligvis den største Del af Aaret 
paa Vandring med Havstrømmene. Den følger delvis helt andre 
Veie end Blaahvalen, og er i sin Udbredelse indskrænket til At- 
lanterhavets østlige Dele. Allerede ved Island viser den sig idet- 
hele sparsomt og temmelig uregelmæssig, og er kun som en til- 
fældig Omstreifer kjendt fra Nord-Amerika (enkelte Expl. er 
dræbte ved New-Foundland). 
Om Sommeren støder den i større eller mindre Sværme fra 
Vest eller Sydvest ind i Havet mellem Finmarken, Beeren Eiland 
og Novaja Zemlja, og kan vise sig opunder Spitsbergen; om 
Høsten er disse Sværme atter paa Vandring tilbage mod Vest 
