Fam. Balaenopteridae. 604 
Føde. Medens Seihvalen staar under Land ved de norske 
Kyster, bestaar dens Føde, saavidt vides, udelukkende af de 
2 Krebsdyr-Arter, Copepoden Calanus finmarchteus og Euphau- 
siiden Rhoda inermis. Blandt disse synes Calaniderne at være 
dens Hovedføde; af denne lille knapt 5 mm. lange, næsten 
vandklare Copepode, som opløses næsten i samme Øieblik, den 
har passeret Spiserøret, kan Ventrikelen være helt fyldt. 
Til at filtrere disse Plankton-Former er det tætte, uld- 
agtige Belæg, som Bardernes Endetrevler danner, særlig skikket; 
Tarmenes Indhold og Exkrementer faar af disse Crustaceer en 
intens rød Farve. 
Forplantning. De fleste af de ved Finmarken i Sommer- 
maanederne fangede Hunner har været drægtige; Fostrene har 
været smaa, indtil noget over halvbaarne. 
Smaa Unger er ikke fundne i vore Farvande, og Parrin- 
gen er ikke iagttaget hos os. Sandsynligvis fødes Ungerne 
fjernt fra Norge i Begyndelsen af Vinteren, ligesom Parrings- 
tiden for de flestes Vedkommende indtræder i de første Vaar- 
maaneder. De drægtige Hunner har havt en jevn Længde af 
43—48 Fod. 
Fostre. Under Fangstperioden ved Finmarken blev i Slut- 
ningen af 90-Aarene henimod 50 Fostre maalte af denne Art. 
Som hos alle Bardehvaler er disse noget uregelmæssig ud- 
viklede; i Juni var Længden gjerne 3—4 Fod (omkr. 1 Meter), 
i Juli omkr. 4—6 Fod, men enkelte 8—9 Fod eller mere, 
medens samtidig Fostre blev fundne med en L. af blot 2 Fod 
(Vardø 18de Juli 1885). 
I August har Længden været ligesaa forskjellig; i Midten 
af Maaneden, ved Fangsttidens Slutning, har flere været 8—10 
Fod lange (2,5 til 3,1 Meter), andre blot 4—5 Fod (1,5 Meter). 
Hos en Hun, indbragt til Jarfjord (Øst-Finmarken) 6te August 
1888, var Fosterets L. blot 342 Fod (omkr. 1 Meter); hos en 
anden, fra Vardø 20de August 1893, 3 Fod, eller 940 mm. 
De største paa denne Tid iagttagne Fostre har havt en 
L. af omkr. 12 Fod. 
Farven var hos Fostre med en L. af 17/2—3 Meter ens- 
artet rødlig brun saavel paa Under- som Overside; Bugens 
