605 SU. Balaenoptera. 
hvide Farve var endnu neppe antydet. Barderne var hos det 
største af disse Individer i sit første Frembrud, Foetalbørsterne 
derimod rigelig fremkomne. 
Blandt Fostrene har der været omtrent lige mange af 
hvert Kjøn. 
Tvillimger er oftere iagttagne hos Seihvalen end hos de 
andre Arter, og mindst 8 saadanne Tilfælde er kjendte fra 
Finmarken i Aarene 1885 til 1897. 
Tvillingernes indbyrdes Størrelse kunde være noget for- 
skjellig; hos en ved Tufjord 18de Juli 1886 fanget Hun havde 
det ene Foster, en Han, en L. af 1828 mm. og veiede 48 Kg. 
det andet var en Hun med en L. af 1250 mm., og veiede blot 
30 Kg. (Cocks 1886). 
Hos et Par andre Hunner havde Tvillingerne en L. af 
omkr. 1700 mm. (Han og Hun, Sørvær Juli 1890), 1698 mm. 
og 1780 mm. (Vardø 26de Juli 1897), og 2300 mm. og 2800 
mm. (Sørvær pr. August 1888). 
En Hun (L. 15,3 Meter), fanget udenfor Vardø 9de August 
1896, indeholdt 2? Fostre, en Han, med en L. af 2600 mm.; 
og en Hun 2050 mm. lang; den sidste var tyndere og mørkere 
farvet end Hannen. Disse 2 var leirede i hver sin Retning i 
Uterus, den ene med Hovedet, den anden med Halen rettet 
mod Moderens Kjønsaabning (et lignende Tilfælde er kjendt 
hos Finhvalen, se p. 584, Noten). 
Slæot 2. Megaptera. Gray 1546. 
Knølhval-Slægten. 
Legemet forholdsvis kort og tykt; Legemshøiden indeholdes 
omkr. 3!/2 Gange, Hovedets L. 3 Gange i Totallengden. 
Brystfinnerne meget lange, indeholdes omkr. 3'/2 Gange 1 
Totallengden; Rygfinnen lav. 
