627 SU. Physeter. 
1. Physeter macrocephalus. Lin. 1758. 
Spermacethval, Kaskelot. 
1758. Physeter macrocephalus, Lin. Syst. Nat. Ed. X, Tom. I, 
p. 76 (Holm. 1758). 
Syn. Catodon macrocephalus, Lacép. 1804. Catodon austra- 
lis, MLeay 1851. 
Artsm. Totall. 40—64 Fod (13—20 Meter); heraf Hovedet 
omtr. 1 Trediedel. OCramets L. 5—6 Meter, Underkjævens L. 4,8 
Meter, Tandrækkens L. omkr. 3 Meter. 
Hunnen betydelig mindre, Totall. 36—38 Fod, sjelden indtil 40 
Fod (11,2—12,5 Meter). 
Oversiden sort, Siderne lysere, Undersiden sølvgraa; Underkjævens 
Spidse undertiden graagul. 
Underkjæve-Tænderne 20—25, kegleformige, med svagt tilbage- 
bøiet Spids; Længden indtil omkr. 100 mm. 
Tandformel : ”— — 40—30. 
20—25 
Tilfældig Gjæst ved de vestlige og nordlige Kyster op til Var- 
angerfjorden (71> 20' N. B.). 
P. macrocephalus er en af Havets Kosmopoliter; den tilhører 
egentlig Verdenshavenes tropiske eller tempererede Dele, men kan 
følge Ækvatorialstrømmene op til omkr. 60" N. B., og ligesaa 
langt mod Syd, og Vandre-Individer kan trænge helt op mod Is- 
markerne. 
I Nord-Atlanterhavet har større eller mindre Stammer sit Til- 
hold i de store Bassiner omkring Azorerne og i Havet henimod 
Nordvest-Afrika; allerede i 1600- og 1700-Aarene blev de her paa 
flere Steder stærkt efterstræbte, og deres Antal har tidligere været 
større end nu. | 
Fra Atlanterhavets varmere Dele trænger i Sommermaane- 
derne spredte Flokke mod Nord for at proviantere i de Hav- 
strømme, som fører deres fornemste Føde, Blæksprut. 
Saaledes bliver aarlig Spermacethvaler fangede omkring Fær- 
øerne, ved Hebriderne og ved Irlands Vestkyst af de paa disse 
Steder etablerede Hvalfangere; den trænger ligeledes ind i Mid- 
delhavet, hvor den er truffet lige ind i Adriaterhavet. 
Sjeldnere gaar den op i de mere afkjølede Vande omkring 
Island, og har af og til vist sig i Golfvandet ved Norges Vest- 
kyst lige forbi Nordkap. 
