Fam. Physeteridae. 650 
Flok, saaes senere udenfor Øksfjord (ligeledes i Øst-Finmarken) 
i Begyndelsen af Juni s. Å. 
Begge de skudte var yngre Hanner (deres Skeletter er i 
Bergens og Bremens Museer). 
Jordfundne Levninger. Et Par enkelte Tænder er fundne 
i Jorden ved Landets Nord- og Sydkyst. Den ene fandtes 
under Pløining ved Bjarkø i Senjen (søndenfor Tromsø) i 1875 
i en Høide af 10 Meter o. H.; dens største L. var 210 mm. 
L. over Alveolarranden 80 mm., og den største Bredde ved 
Roden 98 mm. (Tromsø Mus.). 
En anden mindre Tand fandtes i 1889 ved Orre paa Jæ- 
deren; denne havde en L. af 135 mm., og en Bredde ved 
Roden af 55 mm. (Berg. Mus.) 
Ydre Char. Ved sit kolossale Hoved med den ret op- 
stigende forreste Profil («Pande»), der rager langt frem foran 
Mundspalten paa Hovedets Underside, og ved det lange, men 
smale Gab med den hvide Tandrække i Underkjæven, er 
Spermacethvalen allerede i Havet kjendelig i lang Afstand. 
I Skrifterne er den oftest omtalt under Navnet Kaskelot 
eller Pothval; af vore Fangstmænd kaldes den i Regelen blot 
Sperm. 
Størrelsen af de Hanner, som fanges af Fangstmændene i 
Nordhavet, er oftest omkr. 55 Fod (17,2 Meter). I Juli 1907 
blev ved Hebriderne fanget en Han med en Totall. af 63 Fod 
(19,4 Meter, og endnu større Individer angives undertiden at 
være lagttagne. 
De 2 ved Baadsfjord i Finmarken i 1896 skudte Individer 
var, som ovenfor nævnt, yngre Hanner. Det største havde en 
Totall. af 45 Fod (omkr. 14 Meter); Længden til Luffen var 
4200 mm. Det andet havde en Totall. af lidt over 40 Fod, 
eller omkr. 12,6 Meter. 
Den smale Underkjæve passer op i en tilsvarende Rende paa 
Hovedets Underside; paa Oversiden af det langstrakte og noget 
fladtrykte Cranium hviler en enorm Fedtpude, som i store 
Sække i det subeutane Bindevæv indeholder en flydende Olie, 
Spermacet, der stivner ved Dyrets Død til en blød snehvid 
