651 SUL. Physeter. 
Masse. Af et udenfor Dyrefjord paa Island i 1896 skudt In- 
divid udtappedes af Hovedet omkr. 30 Fade ren Spermaeet. 
Craniets Snudeparti er hos Spermacethvalen stærkt asym- 
metrisk, idet høire Mellemkjæve er betydelig større end venstre; 
blot venstre Næseben er tilstede, medens høire mangler. 
Tænderne i Underkjæven er lange og kegleformige; de 
mangler Emalje, er tilsidst rodlukkede, og er hos gamle In- 
divider ofte angrebne af Caries. Deres Antal kan være fra 
20 indtil 27, men oftest 24—25. I Overkjæven findes i Re- 
gelen enkelte rudimentære Tænder skjulte i Gummerne. 
Hos det største af de 2 finmarkske Individer var Antallet 
22, hos det yngre 23 i hver Underkjæve; i Overkjæven fandtes 
hos begge 3—4 rudimentære Tænder. 
Farve. Oversidens Farve er mørkt brungraa eller næsten 
sort, undertiden med uregelmæssige lysere Skygninger. Under- 
siden og Underkjæven er lyst blaagraa; Bugens Midte (fra 
Navlen til Anus) er næsten hvid, eller har uregelmæssige 
Pletter eller Striber. 
Underkjævens Spidse var hos det ene af de i Finmarken 
dræbte Individer graagul. 
Nordmænds Fangst i Nordhavet. Ved de norske Hval- 
fanger-Stationer ved Hebriderne, Færøerne og Islands Østkyst 
har i Regelen hvert Aar været iagttaget mindre Flokke eller 
spredte Individer af Spermacethvaler, og enkelte har jevnlig 
været fangede. I Juli Maaned ankommer Flokkene sønden- 
fra; de kan vise sig ved Islands Østkyst lige op til Eskefjord 
(65 N. B.), og bøier derfra i Løbet af August atter mod Syd. 
Disse Flokke, der sjelden tæller over et halvt Dusin Stk. 
i Følge, synes altid blot at bestaa af Hanner. 
I 1895 fangedes saaledes ved Island og Færøerne 2 Stk.; 
det første var 57"/: Fod langt (18,3 Meter), og havde en Om- 
kreds af 36 Fod (Skelet i Tønsberg Mus.). Det andet havde 
en L. af 60 Fod (18,8 Meter), og var saaledes fuldt udvokset; 
dets Omkreds var 42 Fod (Skelet i Kb.hvns Mus.). 
Senere har næsten aarlig Individer været fangede ved 
disse Stationer. Mellem 1903 og 1907 fangedes saaledes ved 
Shetlands-Øerne og Hebriderne ialt 17 Stk.; i 1911 blev atter 
