Fam. Delphinidae. 666 
Nøterne er omkr. 400 Favne lange eller mere, og 7 Favne 
(13 Meter) dybe. De 3 Fjerdedele (5260 Meter) sættes ud fra 
Land i en Bue, og ved dennes Ende opankres Baaden, hvori 
de øvrige 190 Meter ligger oprullede. Saasnart Hvidfisk viser 
sig indenfor Noten, trækkes hurtig den oprullede Del mod 
Land, hvorved Dyrene bliver afstængte; de udenfor liggende 
Baade søger ved Støi at skræmme Dyrene, og forhindre dem 
fra at springe over Noten; derefter lændses de med lange 
Knive, indtil hele Flokken er dræbt, og Dyrene trækkes paa 
Land og afspækkes. 
Hvidfisken ser og hører godt, og kan forsvinde, om den 
blot i Afstand hører Aareslagene fra en Baad. Den er idethele 
sky og forsigtig; bliver de pludselig skræmte, kan hele Flokken 
splittes og gaa under, men de samles atter hurtig. 
Er Stimen fanget, søger undertiden en af Flokken at sætte 
tvers igjennem eller under Noten; lykkes dette, vil alle de 
øvrige følge efter, og Fangsten er tabt; i modsat Fald for- 
holder de sig gjerne alle rolige. 
Den største Fangst, der vides gjort i et enkelt Kast, har 
været omkr. 300 Stk. Dog regnedes 50—100 Stk. ogsaa som 
en god Fangst; oftest har man, især i de senere Aar, maattet 
nøie sig med langt mindre, lige ned til en enkelt. 
Fangstværdien af en Hvidfisk har i de senere Aar været 
omkr. 35 Kr. | 
Hvidfisken synes at betragte Hvalrossen som sin Fiende; 
allerede i lang Afstand kan den mærke, om Hvalrosserne er i 
Nærheden, og Flokken vender da øieblikkelig (Ingebrigtsen 
1905). 
Levevis. Hvidfisken er idethele et Vandredyr. Hoved- 
massen af de Individer, der i Vaarmaanederne indfinder sig 
udenfor Spitsbergen, synes at overvintre i Polarhavets vestlige 
Dele ved Syd-Grønland og Nordøst-Amerika; gjentagne Gange 
er i de ved Spitsbergen fangede Hvidfiske fundet i Spækket 
riflede Kugler, der øiensynlig var af fremmed (amerikansk) Op- 
rindelse. 
Under Vandringerne ved de norske Kyster i Invasions- 
Aaret 1903 holdt de sig ofte under Land eller paa grundere 
