695 SL. Tursiops. 
Europa og i Middelhavet, hvor den har vist sig lige inde i det 
Norte Hav. 
Den har flere Gange trængt ind i Kattegat og Østersøen: 
flere Expl. er fangede eller strandede ved Sveriges Vestkyst, og 
ved Danmark 3 Stk. i 1844 (ved Assens i Lillebelt). | 
I Østersøen er den enkelte Gange fanget ved de nordtyske 
Kyster; Sommeren 1852 viste en stor Flok (omkr. 60 Stk.) sig 
udenfor Pommern, og flere Individer strandede. 
Et Par Gange har den i Østersøen trængt helt op mod Fin- 
land; i Oktober 1871 fangedes et Expl. i den Finske Bugt, og et 
andet sammesteds i September 1906 (udenfor Ekenis i Finland). 
Ved Amerikas Østkyst er den udbredt udenfor de Forenede 
Stater fra Maine ned til Florida, og i den Mexikanske Golf lige 
hen til Texas. I disse Farvande forekommer den forholdsvis tal- 
rig; Vinteren tilbringer den udenfor Sydstaterne, og trækker om 
Vaaren i store Flokke mod Nord, og Hundreder bliver her paa 
flere Steder fangede aarlig. 
I Syd-Atlanterhavet er den fundet ved Syd-Afrika (Port Natal), 
og udenfor de store Floder i Argentina og Uruguay. Kndelig er 
den omtalt fra Syd-Pacifik (fra Seychellerne og Ny-Zeeland). 
I Nord-Pacifik er den repræsenteret ved en Underart, I. 
gillii, Dall 1873; et Par andre nærstaaende Arter er beskrevne 
fra det Røde Hav og det Indiske Ocean. 
Udbredelse. Om Tumlerens Forekomst ved de norske 
Kyster foreligger hidtil kun en enkelt sikker lagttagelse. Et 
strandet eller dræbt Expl. har bidtil ikke været undersøgt hos 
os; men en defekt Underkjæve er fundet ved Brønnø i Nord- 
land, og opbevares i Chria.-Museet. 
Dette Brudstykke, som har en L. af 364 mm., blev i 1895 
fundet i Gaarden Mosheims Udmark, hvor det syntes at have 
henligget i nogen Tid, da der i Alveolerne fandtes Spor af 
frisk, grøn Mose. 
Stykket bestaar af Partiet fra Spidsen til bagenfor Tand- 
rækken. Alle Tænder er udfaldne; 22 Alveoler er tilstede, 
hvoraf de bredeste (Diam. 10 mm.) er i Midten; Tandrækkens 
Længde er 260 mm. 
Det er dog sandsynligt, at denne Art viser sig ikke ganske 
sjelden ved Landets Nordvestkyst. Saagodtsom aarlig kan, især 
paa Strækningen langs Helgelands-Kysten og nordover forbi 
1 .n større Springer is Læng synes at 
Lofoten, iagttages en større Springer, hvis Længde sy 
