Fam. Delphinidae. 698 
1. Globicephalus melas, (Traill) 1809. 
Grindhval. 
1809. Delphinus melas, Traill, Nichols. Journ. Nat. Phil. Chem. 
Arts; Vol: XXIT, p. 81, Pl. IIT (Bond. 1809). 
Syn. Delphinus globiceps, G. Cuv. 1812.  Phocaena melas, 
Keys. & Blas. 1840. Globiocephalus svineval, Gray 1846. Grampus 
melas, Lilljeb. 1861. Globiceps melas, Flower 1883. 
Artsm. Totall. 15—20 Fod (indtil 6 Meter), sjelden indtil 
26—28 Fod (8,7 Meter). GCraniets L. 670—680 mm., Underkjævens 
L. 530—540 mm., L. af nedre Tandrække 160—-170 mm. 
Brystfinnerne lange og spidse; deres L. omkr. 1 Femtedel af 
Legemets Totallængde. 
Sort; Bugens Midtlime hvid, udvidet til en hvid Plet i Struben. 
Brystet graahvidt, Finnerne sorte. 
Tænderne i hver Kjæve S—12 (sjelden 13), temmelig smaa, korte ; 
(Diam. 8,5 mm.). 
Typisk Tandformel: = == 40. 
1 
Besøger uregelmæssig, tildels i store Stimer, Landets vestlige og 
nordlige Kyster:; herunder undertiden ynglende. 
G. melas har en vid, næsten kosmopolitisk Udbredelse i de 
nordlige og sydlige Have, og foretager aarlige Vandringer med 
de Havstrømme, der fører deres Hovednæring (Cephalopoder). 
I Nordhavet er sandsynligvis store Stammer stationerede i 
Bassiner med rige Strømhvirvler omkring Azorerne; herfra fore- 
tages udstrakte Vandringer mod Nord og Vest, og den er i de 
nordeuropæiske Farvande kjendt som en (noget uregelmæssig) Be- 
søger ved Færøerne, Hebriderne, Shetlands-Øerne, Norges Vest- og 
Nordkyst, og udenfor Sydkysten af Island. 
Næsten aarvis er Grindhvalens Besøg ved Færøerne, hvor 
der, især i Maanederne Juli til September, kan gjennemsnitlig 
fanges henimod 1000 Stk. aarlig; enkelte Aar har Antallet været 
over det dobbelte, i andre blot nogle Hundreder, eller endnu 
færre. løvrigt kan den her træffes i alle Aarets Maaneder. 
Qgsaa ved Shetlands-Øerne har undertiden store Fangster 
været gjorte; saaledes dræbtes her i September 1845 en «Grind» 
paa 1540 Stk. i Løbet af et Par Timer. 
