Fam. Delphinidae. 720 
Hos Fostre med en L. af 17—18 mm. er de allerede næsten 
helt forsvundne (samtidig med, at de første Spor af Odontocet- 
Typens Charakterer begynder at vise sig); hos større Fostre 
er intet Spor af dem tilbage. 
Farve-Variationer. Et Par hvidagtige Individer har 
været fundne hos os; det ene blev fanget i Trondhjemsfjorden 
Sommeren 1887, og indkom til T.hjems Mus. Det andet fan- 
vedes samme Sommer udenfor Tromsø; dette var melkefarvet, 
dog noget mørkere langs Ryggen (Tromsø Mus.). 
Levevis. Nisen har sit hovedsagelige Tilhold i den indre 
Skjærgaard og i Fjordene, hvor der streifer om i mindre Sel- 
skaber, sjelden i større Flokke. Tidligere var den ogsaa hos os 
(Gjenstand for regelmæssig Fangst i særegne, dertil konstruerede 
Nise-Garn; for Tiden bliver den blot tilfældig fanget i Silde- 
garnene, eller skydes enkeltvis. 
Hele Sommeren igjennem vil Niserne kunne træffes i alle 
vore Fjorde, trækkende langs Land eller rundt Øerne; ofte 
bevæger de sig efter hinanden i Vandskorpen, og kan opholde 
sig længe paa samme Sted; deres Træk gaar gjerne mod 
Vinden. 
Udaandingen kan høres i nogen Afstand, og lyder næsten 
som en Nysen eller Snøften (dens oldnordiske Navn er Hnisa). 
Efter Indaandingen dukker den temmelig steilt; herunder kom- 
mer Ryggen med Rygfinnen til at hæve sig over Vandskorpen, 
hvorved Legemet tilsyneladende gjør en bølgeformig (tumlende) 
Bevægelse.  Sprøiten er lav og lidet synlig. Er en Nise 
bleven fanget i et Sildegarn, drukner den efter omtrent I 
Times Forløb. 
Den jages ivrig af Spækhuggeren ( Orcinus) og af de større 
Haier; ikke sjelden er Levninger af flere Niser paa én Gang 
fundet ophobede i Spækhuggerens Mavesæk. 
Føden er Fiske af forskjellige Slags. Den følger Smaa- 
silden og Smaamakrellen ind i de indre Fjordbunde, og paa 
samme Maade Lodden (Mallotus villosus) ved Landets nordlige 
Kyster, naar denne om Vaaren kommer under Land for at 
