28 A TEST ALTALÄNOS MOKFOLOGIÄJA. 



nak felel meg, vagy pedig, kisse jobban fejlödve, igen aprö kis 

 nyelecske, mely azonban meg mindig minden nehezseg nelkül 

 mint a test nyujtvanya ismerhetö fei. Ilyen a Monosiga ovata 

 S.-K., vagy a M. sinuosa Moeb, kocsänya. Ezekkel szemben 

 azonban, legaläbb az elöbb emlitett fajnal, vaunak olyan ala- 

 kok is, melyeken kocsany nemfejlödött. Nemely alakok kocsä- 

 nya viszont annyira fejlett, hcgy also vege mär a tapadäshoz 

 alkalmazkodott lapos kis korongocskät alkot. 



Lenyegeben ilyen a Codonosigäkkocssinjah, csakhogy min- 

 denkor többszörösen tülhaladja a test hosszät. A kocsäny ala- 

 kuläsa itt jö eszköz az alakok megkülönböztetesere. Jelen mun- 

 käban az egymäshoz oly közel ällö Monosiga, (lodonosiga es 

 Codonocladium köre oly mödon van megällapitva, hogy a leg- 

 elsö gennshoz soroltam mindazokat az alakokat, melyek kocsäny- 

 ialanok, vagy legfeljebb a test hosszät megbaladö egyszerü ko- 

 csänynyal birnak. A Codonosigdkhoz soroltam a hosszü 

 kocsänyü Mo^ios/^^fa-alakokat, mig a harmadik genus, a Codono- 

 cladium magäban foglalja az elägazö kocsänyü Codonosigdkat. 

 E tekintetben nem ertek egyet liENT-tel, ki hosszü kocsänyü 

 alakokat Monosigdk-nak s elägazott kocsänyuakat Codonosigdk- 

 nak mond s igy igen ingataggä es meg nem ällapitottä teszi e 

 nemek alakköret. 



A Codonosigindk kocsänya egyes kiveteles esetekben kis 

 mertekben szinten elägazö, mikor is kis mäsodlagos nyelek 

 kepzödnek ; a Codonocladiumok kocsänya mär valösägos nyel- 

 väz, mely szabälyszerü kifejlödeseben eleg bonyolödott felepi- 

 tesü, miältal a telep valösägos kis fäcskäkat alkothat. Ezek letre- 

 jövetele az oszläsok sorrendjetöl s a kocsäny utölagos növeke- 

 desetöl függ, igy tehät kapcsolatos ezek szabälyszerüsegevel. 

 Igen erdekes az, hogy e kis ällattelepek felepiteseben ugyan- 

 azokat a törvenyeket lehet felismerni, mint a melyek a phane- 

 rogam növenyek virägzati alakuläsäban mutatkoznak: ezen 

 fäcskäk utänozzäk ügy az ernyös, mint a sätoros es bogas viräg- 

 zat felepiteset. (7. äbra.) 



A legegyszerübb esetben a kocsänynak aränylag hosszü, 

 alapi törzsresze több-kevesebb ägra oszlik, melyek mindegyike 

 a vegen vagy magänyos egyent, vagy pedig kis coenobiumot 

 visel. Mas, komplikältabb esetekben, az ernyö összetett, mi ältal 



